Справа № 953/5440/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Шаренко С.Л.,
за участю секретаря - Реуцької Н.В.,
розглянувши у відкритому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
20.03.2024 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Шипіка А.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача зазначив, що позовна заява не відповідає нормам діючого законодавства з міркувань нарахування відсотків, пені та штрафів за надані кредитні послуги. Кредитний договір № 630745511 ОСОБА_1 ніколи не укладав. Дійсно існує оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії яка укладена між Відповідачем та ПАТ «Альфа Банк» від 25.09.2017 року. Кредитний договір № 630745511 Позивачем не був наданий тому, посилання в подальшому на можливу заборгованість або розрахунки її наявності не мають відношення саме до цієї позовної заяви.
За предметом оферта на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка укладена між Відповідачем та ПАТ «Альфа Банк» від 25.09.2017 року жодні належні та допустимі докази Позивачем не надані.
Представник відповідача також зазначив, що в матеріалах справи маються розрахунки по неіснуючому договору № 630745511 по яким не можливо зробити висновок про суму наданої позики, період дії договору, строку закінчення фінансових зобов`язань, порядку застосування строків позовної давності, як по основному боргу так і застосованими до нього штрафних санкціях. Тому це є недопустимий доказ.
Крім того, представник відповідача зазначив, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) позовна давність застосовується в один рік.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, довірив представляти свої інтереси адвокату Шипіка А.В.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Шипіка А.В. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Беручи до уваги ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, надав до суду відзив на позовну заяву, суд розглядає справу у відсутності відповідача.
Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судовим розглядом встановлено, що 25.09.2017 між АТ «Альфа-Банк», та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії, анкета-заява про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», паспортом споживчого кредиту, графіком платежів. В оферті на укладання угоди про укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії зазначено умови надання кредитної лінії: ліміт Кредитної лінії 200000,00 грн., фіксована процентна ставка 35,99 % річних.
Акцепт договору ОСОБА_1 та паспорт споживчого кредиту підписано особисто. Зворотного, відповідачем не доведено та не спростовано.
12.08.2022 АТ «Альфа Банк» відбулась зміна найменування позивача з Акціонерне товариство «Альфа Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», що підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
25.04.2023 року АТ «СЕНС БАНК» направив досудову вимога на адресу ОСОБА_1 щодо виконання договірних зобов`язань. (а.с.17).
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Своїм підписом у оферті відповідач підтвердив, що отримав Акцепт пропозиції на укладання відповідної угоди про надання кредиту. Вказані обставини свідчать про те, що з моменту підписання банком отриманого відповідачем Акцепту угода про надання кредиту набула чинності, відповідач погодився з визначеними у оферті умовами кредитування.
Таким чином, суд вважає, що між сторонами виникли кредитні правовідносини.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Заперечуючи проти позовних вимог позивача, представник відповідача зазначив, що позивачем не доведено отримання відповідачем кредиту та наявності у нього заборгованості. Однак, суд не приймає доводи представника відповідача з приводу недоведення факту отримання відповідачем грошових коштів, оскільки з виписки по картковому рахунку вбачається поповнення карткового рахунку ОСОБА_1 .
Відповідно ч.1ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно ст. ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, оскільки фактично отримані та використані відповідачем кредитні кошти на час звернення до суду Банку не повернуті, суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.
Щодо стягнення заборгованості за відсотками за прострочену заборгованість суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З урахуванням викладених вище положень суд доходить висновку, що у період дії в Україні воєнного стану відповідач ОСОБА_1 звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця заборгованості за відсотками за прострочену заборгованість у сумі 2036,38 грн, оскільки фактично такі кошти є штрафом за прострочення виконання зобов`язання, а тому підлягають списанню кредитодавцем.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
Відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог.
Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги задоволені частково (96,74 %). При подачі позовної заяви позивачем було сплачено 2684 грн. судового збору, тому підлягає стягненню розмір стягнутого судового збору на користь позивача за подачу позову у розмірі 2596,50 грн. (2684*96,74%=2596,50).
На підставі викладеного, керуючись ст..12,13,19,81,141,263-265,268,272,273-276,280-284 ЦПК України, ст.207,610,624, 627-629,638,525,526,536,549,1048,1049,1050,1054 ЦК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» судові витрати в розмірі 2596 (дві тисячі п`ятсот дев`яноста шість) грн., 50 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вулика Велика Васильківська, 100;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ С.Л. Шаренко