Справа №705/119/22
2/705/338/24 РІШЕННЯ
16 жовтня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Щербакової Л.А.,
представника позивача ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції),
представника відповідача ОСОБА_2 (у режимі відеоконференції),
третьої особи ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),
представника третьої особи ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний виконавець Матвійчук Юлія Володимирівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство «СЕТАМ», про витребування майна з чужого незаконного володіння,
З викладеного вбачається, що продаж 1/2 частини земельної ділянки без квартири АДРЕСА_5 , яка розташована на цій земельній ділянці та навпаки суперечить чинному в Україні законодавству та є незаконним.
Щодо реалізації майна окремими лотами представник третьої особи у поясненнях обґрунтував розбіжність між житловим будинком та квартирою та зазначив, що право власності під багатоквартирним будинком можуть отримати громадяни через ОСББ у спільну власність або спільне користування, а не кожен окремо. Таким чином, позивачем у даному випадку невірно трактовано принцип єдності/юридичної долі земельної ділянки та нерухомого майна, оскільки квартира не є тим об`єктом нерухомого майна, з переходом права власності на який переходить і право власності на землю. Відповідно квартира і земельна ділянка є самостійними об`єктами нерухомості, окремими об`єктами цивільного обороту, які можуть мати різну юридичну долю. Так, приватний виконавець не несе і не може нести відповідальність за те, яким чином попередній власник отримав у власність земельну ділянку під квартирою, як під індивідуальним житловим будинком.
Також із аналізу змісту позовної заяви, а також додатків, які додані позивачем до неї, можна зробити висновок, що ОСОБА_5 ніяким чином не підтверджено її ж твердження про взаємозв`язок між діями приватного виконавця та визначення зменшення вартості спірного майна.
Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась.
Представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_1 у судовому засіданні просив з урахуванням всіх долучених до справи доказів задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що матеріали справи не містять відзивів жодного з відповідачів. Натомість, в матеріалах справи наявні додаткові пояснення представника відповідачів, подані більш ніж через 2 роки після відкриття провадження у справі, що не відповідає засадам цивільного судочинства. Крім того, всупереч приписів ч. 5 ст. 178 ЦПК України ці додаткові пояснення на адресу позивача не направлялися, чим позбавлено право останньої на доступ до правосуддя. З огляду на викладене, позиція сторони відповідачів, викладена в цих додаткових поясненнях, не може враховуватися судом при прийнятті рішення у справі. Також сторона позивача вважає за необхідне переконати суд в тому, що твердження третьої особи, викладені в поясненнях, хибні й не заслуговують на увагу. Надаючи суду свої пояснення, третя особа, намагаючись виправдати свої незаконні дії, намагаючись переконати суд про те, що до спірних правовідносин не можна застосувати положення статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України, посилається на ту чи іншу окрему норму закону, не розуміє, що ці норми потрібно застосовувати в комплексі. Намагаючись спростувати цілісність спірних квартири та земельної ділянки, третя особа підтверджує незаконність дій приватного виконавця при формуванні лотів та продажу землі в цілому. Так, у своїх поясненнях третя особа переконує суд в тому, спірна земельна ділянка має ознаки прибудинкової території багатоквартирного будинку, а тому приватний виконавець був наділений правом продажу цієї землі окремим лотом. Однак твердження третьої особи не відповідає дійсності, адже: спірна земельна ділянка не охоплює всієї прибудинкової території житлового будинку АДРЕСА_1 ; спірна земельна ділянка має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); на частині спірної земельної ділянки розміщується лише спірна квартира. Щодо вартості спірного майна, зазначив, що вартість нерухомого майна, в тому числі житлової нерухомості залежить від багатьох чинників. Одними з найважливіших є наявність земельної ділянки у власності продавця та чи продається така земельна ділянка разом з об`єктом нерухомого майна. Апелювання третьої сторони до того, що позивачем не доведено факт заниження вартості спірного майна під час продажу його на електронному аукціоні окремими лотами не заслуговують на увагу, з огляду на те, що: експертна оцінка майна, яке продається на електронних аукціонах, здійснюється на замовлення приватного або державного виконавця, відтак проведення додаткової оцінки необхідності немає; експертна оцінка майна, при продажу нерухомості на електронних торгах не впливає на кінцевий результат продажу, адже вона визначає лише початкову вартість кожного лоту; в разі продажу цілісного об`єкта нерухомого майна кількість учасників таких електронних торгів значно збільшується; при більшій кількості учасників електронних торгів вірогідність продати об`єкт нерухомого майна за більшою ціною значно вищий; цілісний об`єкт нерухомого майна (квартира + земля) є привабливішим для потенційного покупця, відтак вірогідність отримати за нього найвищу ціну значно більша, ніж коли квартира та земля продаються окремими лотами. Верховний Суд у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 звернув увагу, що не може вважатися добросовісною особа, яка набула майно на прилюдних торгах, якщо така особа знала чи мала знати про порушення порядку реалізації майна, зокрема про порушення вимог до інформації про майно. Не може вважатися добросовісною і особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону, зокрема про набуття земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості, який на ній розмішений, чи про набуття такого об`єкта окремо від земельної ділянки, якщо таке набуття не допускається в силу закону.
Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися.
Представник відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адвокат Шимановський А.В. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що відповідачі набули права власності у передбачений законодавством порядок та стали єдиними законними власниками квартири та земельної ділянки, відповідно. Тому позовні вимоги щодо витребування майна, яке належить відповідачам на праві приватної власності, не можуть бути задоволені судом. Вважає, що квартира і земельна ділянка є самостійними об`єктами цивільного обороту, які можуть мати різну юридичну долю, тому продані окремими лотами без порушення норм чинного законодавства.
Третя особа приватний виконавець Матвійчук Ю.В. та її представник адвокат Тищенко Ю.П. у судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у письмових поясненнях, поданих до суду.
Представник третьої особи ДП «СЕТАМ» у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Враховуючи порушення порядку надання доказів у справі та беручи до уваги, що представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні не наполягав на приєднанні додаткових доказів, долучених ним до заяви, сформованої 15.10.2024 в системі «Електронний суд», суд дійшов висновку про їх повернення представнику позивача.
Вислухавши представників сторін, третю особу та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права.
Так, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Отже, зміст положень зазначених норм цивільного та цивільного процесуального права свідчить про те, що підставою для судового захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. від 14.12.2020 було відкрито виконавче провадження № 63916932 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Апеляційним судом Черкаської області 14.02.2013 у справі № 2318/3913/2012, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості по кредитному договору в загальному розмірі 209982,00 грн та 3282,00 грн судових витрат.
Постановою від 15.12.2020 про арешт майна боржника приватним виконавцем Матвійчук Ю.В. у виконавчому провадженні № 63916932 накладено арешт на нерухоме майно боржника ОСОБА_5 , а саме:
-1/2 частину двокімнатної квартири, загальна площа 31,3 кв.м, житлова площа 29,0 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;
-1/2 частину однокімнатної квартири, загальна площа 19,4 кв.м, житлова площа 12,5 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_3 ;
Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 525350 переможцем торгів став ОСОБА_6 , який поставив найбільшу ставку 117550,00 грн.
Також 10.02.2021 на сайті ДП «СЕТАМ» був проведений аукціон на 1/2 частину двокімнатної квартири, загальна площа 31,3 кв.м, житлова площа 29,0 кв.м, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , за номером лоту 463509.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 294093573 від 11.01.2022, 07.04.2021 приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черповицькою І.Ю. за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, номер 508, виданого 07.04.2021.
Із досліджених судом документів встановлено, що дійсно приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. до лоту 463509 з продажу 1/2 частини квартири не було включено 1/2 частину земельної ділянки. Також це стосується і лоту № 463511 з продажу 1/2 частини земельної ділянки, до якого не було включено 1/2 частину квартири.
Позивач у позовній заяві посилається на те, що такі дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. спричинили суттєве зменшення вартості спірного майна та комерційну привабливість його для потенційних покупців
Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника електронних торгів.
З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.
Водночас з аналізу статей 655, 658 ЦК України, пунктів 4, 5 розділу X Порядку вбачається, що набуття майна за результатами електронних торгів є договором купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є організатор електронних торгів, який укладає договір, та державна виконавча служба або приватний виконавець, які виконують договір у частині передання права власності на майно покупцю. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.
Організатор електронних торгів пропонує майно для продажу шляхом розміщення інформаційного повідомлення про електронні торги, в якому визначається це майно (пункти 510 розділу ІІІ Порядку). Тим самим організатор визначає одну з умов майбутнього договору купівлі-продажу майно, яке продається організатором. Отже, до початку торгів як продавцю, так і потенційним покупцям (учасникам торгів) відомі всі умови майбутнього договору купівлі-продажу, окрім ціни та особи покупця.
Учасники електронних торгів висувають свої цінові пропозиції (оферти) щодо укладення договору купівлі-продажу за запропонованими ними цінами шляхом їх подання через вебсайт електронних торгів. Прийняття пропозиції (акцепт) учасника, який запропонував найвищу ціну, здійснюється автоматично засобами системи реалізації майна (пункт 2 розділу V, пункт 1 розділу VIII Порядку).
За наслідками торгів визначаються і покупна ціна (яка запропонована переможцем), і особа покупця (яким є переможець торгів). Отже, моментом укладення договору купівлі-продажу є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту його пропозиції (частина друга статті 638 ЦК України). Протокол електронних торгів підписується організатором (пункт 2 розділу VIII Порядку) і є доказом укладення договору купівлі-продажу продавцем та переможцем торгів за ціною, визначеною у протоколі. Подальше оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа Порядком не передбачене.
Укладений на електронних торгах договір купівлі-продажу підлягає виконанню у порядку, визначеному розділом X Порядку. Покупець (переможець електронних торгів) протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно відповідно до пункту 1 розділу X Порядку. Дата, до якої переможець електронних торгів повинен повністю сплатити ціну лота, зазначається також у протоколі (абзац дев`ятий пункту 1 розділу VIII Порядку). Правовою підставою сплати покупцем (переможцем торгів) коштів як покупної ціни за придбане майно є договір купівлі-продажу, укладений на торгах.
Після виконання покупцем (переможцем електронних торгів) свого обов`язку за договором купівлі-продажу, тобто після повного розрахунку за придбане майно, виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований; приватний виконавець самостійно затверджує акт про проведені електронні торги шляхом його підписання та скріплення печаткою приватного виконавця (пункт 4 розділу X Порядку). У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги (пункт 8 розділу X Порядку).
Такі висновки сформульовані у пунктах 42 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19).
Отже, процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).
Відповідно до частини другої статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. За змістом зазначених положень моментом укладення договору купівлі-продажу на прилюдних торгах є момент визначення переможця торгів, тобто момент акцепту пропозиції останнього щодо ціни. Оформлення та підписання договору купівлі- продажу як окремого документа Порядок не передбачає.
Тому всі умови майбутнього договору купівлі-продажу, окрім ціни та особи покупця, повинні міститися в інформаційному повідомленні про електронні торги (торги за фіксованою ціною). Зокрема, у такому повідомленні повинна міститися вичерпна інформація про майно, яке продається.
Відповідно до частини другої статті 377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 120 ЗК України істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.
Отже, якщо продажу підлягає об`єкт нерухомості, право власності на який відповідно до частини першої статті 377 ЦК України, частини першої статті 120 ЗК України переходить лише разом з правом власності на земельну ділянку, на якій такий об`єкт розташований, то в інформаційному повідомленні про електронні торги повинен бути зазначений кадастровий номер такої земельної ділянки. Невиконання цієї вимоги призводить до правової невизначеності, що призводить до зменшення конкуренції учасників торгів, та може ввести в оману учасників торгів щодо майна, яке продається.
Відповідно до зазначених вимог пунктом 9 розділу ІІІ Порядку встановлено, що якщо реалізації підлягає нежитлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються, зокрема, відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір), та її кадастровий номер (за наявності).
Якщо ж реалізації підлягає земельна ділянка, то відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Порядку в інформації про майно додатково зазначаються, зокрема, кадастровий номер земельної ділянки та обмеження на використання земельної ділянки (установлені на підставі містобудівних та санітарних норм і правил, включаючи архітектурно-планувальні, технічні, екологічні умови). Велика Палата Верховного Суду знов звертає увагу, що знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі у цьому разі не може використовувати її ані для власної забудови, ані іншим чином, і не може здати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника об`єкта нерухомості (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19, пункт 84)). Отже, якщо продажу підлягає земельна ділянка одного власника, на якій розташований об`єкт нерухомості іншого власника (якщо такий продаж не суперечить закону), то в інформаційному повідомленні повинна міститись інформація про таке обмеження на використання земельної ділянки. В інформаційному повідомленні повинна міститись також інформація про інші обмеження на використання земельної ділянки, пов`язані з наявністю прав інших осіб на земельну ділянку (емфітевзис, суперфіцій тощо). Невиконання цієї вимоги також призводить до правової невизначеності, що призводить до зменшення конкуренції учасників торгів, та може ввести в оману учасників торгів щодо майна, яке продається.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 звернула увагу, що не може вважатися добросовісною особа, яка набула майно на прилюдних торгах, якщо така особа знала чи мала знати про порушення порядку реалізації майна, зокрема про порушення вимог до інформації про майно. Не може вважатися добросовісною і особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону, зокрема про набуття земельної ділянки окремо від об`єкта нерухомості, який на ній розмішений, чи про набуття такого об`єкта окремо від земельної ділянки, якщо таке набуття не допускається в силу закону.
У пункті 31 постанови Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 зазначено, що водночас максимально привабливим для покупця є придбання об`єкта нерухомого майна саме разом із земельною ділянкою, на якій він розташований, ніж придбання такого об`єкта на чужій землі, чи тим більше придбання земельної ділянки, зайнятої чужим об`єктом нерухомого майна. Це ілюструють і обставини справи, яка розглядається: не знайшлося бажаючих придбати лот, сформований із земельної ділянки, зайнятої чужим об`єктом нерухомого майна, а торги не відбулися.
Аналізуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що спір у зазначеній справі не є аналогічним позову ОСОБА_5 щодо реалізації як 1/2 частини квартири, так і 1/2 частини земельної ділянки, оскільки були бажаючі їх купити окремо один від одного, зазначене майно було придбане по максимальній ціні, запропонованій відповідачами.
Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Отже, об?єктом судового захисту може бути порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Тому саме порушення, невизнання або оспорювання суб?єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб?єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.
З огляду на положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже, задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачем з урахуванням належно обраного способу судового захисту.
Позивачем у позовній заяві не обґрунтовано, та представником позивача у судовому засіданні не доведено, що за результатами продажу майна, належного ОСОБА_5 , таке майно було придбано відповідачами за меншу ціну, ніж воно було б придбано одним лотом. Також позовна заява не містить посилання та до неї не додано доказів того, що виручки за продаж спірного майна не вистачило для задоволення вимог стягувача, чи постраждала позивач як боржник, яка отримала менше коштів, що залишилися після задоволення всіх вимог за виконавчим провадженням.
Також позивачем не надано достатніх доказів, які б свідчили про очевидний та об`єктивний характер порушення її прав чи інтересів у справі, зважаючи на те, що результати торгів непередбачувані, й невідомо, яка саме кількість була б учасників електронних торгів, чи була б ця кількість більшою, чи було б продано в такому випадку об`єкти нерухомого майна, та якщо продані, то за ціну значно вищу, ніж продані наразі.
Посилання представника позивача на висновки Верховного Суду від 19.05.2020 у справі від 916/1608/18, а саме викладені у п. 84, суд не бере до уваги, оскільки в ньому суд звернув увагу, що знаходження на земельній ділянці одного власника об`єкта нерухомості іншого власника істотно обмежує права власника землі, при цьому таке обмеження є безстроковим. Так, власник землі у цьому разі не може використовувати її ані для забудови, ані іншим чином і не може задати цю землю в оренду будь-кому, окрім власника об`єкта нерухомості.
У даній справі суд не розглядає порушення прав відповідачів щодо обмеження їх прав як власника землі, так і власника частини нерухомості.
При розгляді позовів суди мають встановити крім іншого і те, чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.
Особа, яка звертається до суду з позовом, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів. При цьому відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. У разі з`ясування обставин відсутності порушеного права позивача, судам не потрібно вдаватись до оцінки спірного правочину на предмет його відповідності положенням законодавства.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19, від 02.04.2020 у справі № 910/7160/19, від 01.07.2021 у справі № 910/7029/20, від 29.08.2023, від 26.04.2024 у справі № 922/1767/22).
За викладених обставин суд не аналізує доводи третьої особи щодо відсутності порушення при виставленні майна на продаж та його продаж окремими лотами.
Таким чином, з огляду на вказане вище, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, розглядаючи даний спір у межах заявлених позовних вимог, враховуючи, що відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є добросовісними набувачами майна, які придбали його на прилюдних торгах в межах здійснення виконавчого провадження, при цьому такі торги не визнавалися недійсними з підстав порушення порядку їх проведення, вважаючи, що позивачем не доведено наявність порушення її прав та законних інтересів, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати зі сплати судового збору з відповідачів стягненню не підлягають.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.
Позивач: ОСОБА_5 , АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.
Відповідач: ОСОБА_6 , АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_7 , АДРЕСА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Повне рішення складене 28.10.2024.
Суддя О.І.Єщенко