Справа № 713/3587/24
Провадження №2/713/640/24
РІШЕННЯ

іменем України

25.10.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Матейчук-Степан Л.Ю., позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно Світлана Олександрівна, Головне управління Держгеокадстру у Чернівецькій області, про визнання права власності на земельну ділянку порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно Світлана Олександрівна, Головне управління Держгеокадстру у Чернівецькій області, про визнання права власності на земельну ділянку порядку спадкування.

В позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 про, що було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з: земельної ділянки, площею 1,7973 (одна ціла сім тисяч дев`ятсот сімдесят три десятитисячних) га, кадастровий номер :03:002:0122, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернівецька область, Вижницький район, Вашківецька міська рада, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ N9 050833, виданого 08 січня 2004 на підставі розпорядження Вижницької райдержадміністрації від 03.10.2003 року N9 316, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №9 408 на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги, які фактично вступили у володіння спадковим майном є: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

За матеріалами спадкової справи № 1/2023 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , заведеної Вижницькою державною нотаріальною конторою 17 жовтня 2023, було встановлено, що ОСОБА_5 вважається таким, що прийняв спадщину, згідно положень ст. 549 ЦК УРСР, оскільки, згідно Довідки, виданої Виконкомом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області за N9 229 від 26.06.2023 та Довідки, виданої Виконкомом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області N9 351 від 22.03.2021 проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у період з 02.07.1981 по день своєї смерті, а саме по 20 січня 2021р.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 про, що було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_5 , є його дружина ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановлений чинним законодавством строк.

17 жовтня 2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно Світлани Олександрівни щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як зазначено у постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій N9 197/02-31 від 20.10.2023 при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем якої був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, відсутність у Позивача документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме земельної ділянки площею 1,7973 (одна ціла сім тисяч дев`ятсот сімдесят три десятитисячних) га, кадастровий номер :03:002:0122 й слугували підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку.

Також до Державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області - Міхно Світлани Олександрівни, звернулась із заявою ОСОБА_2 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті матері Відповідача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області - Міхно Світланою Олександрівною, було видано Постанову №198/02-31 від 20.10.2023, якою відмовлено Відповідачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

03 липня 2024 Вижницьким районним судом Чернівецької області винесено рішення по справі №9 713/1434/24 за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, яким позовні вимоги було задоволено в повному обсязі та визнано за ОСОБА_2 право власності 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0122.

Крім цього 1/2 частина вищезазначеної земельної ділянки фактично знаходиться в управлінні Позивача, тому вважаю, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0122, розташованої на території Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача в судове засідання надіслав клопотання про відкладення розгляду справи що перебуває на стаціонарному лікуванні.

В судовому засіданні позивач наполягала на розгляді справи у відсутності представника позивача, просила позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позов визнала в повному обсязі.

Представник Головного управління держгеокадастру України в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. В клопотанні адресованому суду просить справу розглядати у їх відсутність.

Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно Світлана Олександрівна в судове засідання не з`явилася належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. В адресованому суду клопотанні просила розглядати справу у її відсутності .

За положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

За змістом ст. ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року, справа N 361/8331/18, провадження N 61-22682св19 зазначив наступне : суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Заслухавши доводи сторін , вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та задоволення позову з таких підстав.

Відповідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень статей 1268-1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 про, що було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з: земельної ділянки, площею 1,7973 (одна ціла сім тисяч дев`ятсот сімдесят три десятитисячних) га, кадастровий номер :03:002:0122, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернівецька область, Вижницький район, Вашківецька міська рада, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧВ N9 050833, виданого 08 січня 2004 на підставі розпорядження Вижницької райдержадміністрації від 03.10.2003 року N9 316, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №9 408 на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги, які фактично вступили у володіння спадковим майном є: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Те, що позивач є дочкою спадкодавця, крім наданих письмових доказів підтвердила в судовому засіданні та відповідач ОСОБА_1 ..

Крім позивача , спадкоємцем за законом є також ОСОБА_1 , яка не претендує на спадщину, що підтвердила в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

17 жовтня 2023 року позивач звернулась із заявою до Державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області ОСОБА_6 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

До заяви було додано: державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЧВ № 050833, виданий 08 січня 2004 року Вижницькою райдержадміністрацією на ім`я ОСОБА_4 ; довідку № 229 видану Виконкомом Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області від 26.06.2023; витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 023 від 20.10.2023, в якому зазначено, що земельна ділянка площею 1, 7973 га, кадастровий номер :03:002:0122, на праві власності належить ОСОБА_4 17 жовтня 2023 року Вижницькою державною нотаріальною конторою Чернівецької області було заведено спадкову справу за № 1/2023.

Державним нотаріусом було вивчено матеріали спадкової справи № 1/2023, щодо майна ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також заяву і документи подані позивачем на предмет видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки, площею 1,7973 (одна ціла сім тисяч дев`ятсот сімдесят три десятитисячних) га, кадастровий номер :03:002:0122, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Чернівецька область, Вижницький район, Вашківецька міська рада, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧВ № 050833, виданого 08 січня 2004 на підставі розпорядження Вижницької райдержадміністрації від 03.10.2003 року № 316,

Нотаріус своєю постановою від 20 жовтня 2023 року №198/02-31 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , оскільки відсутні докази родинних відносин з спадкодавцем. Крім того правовстановлюючий документ ,а саме державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЧВ № 050833, виданий 08 січня 2004 року, було видано після смерті спадкодавця.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 про, що було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_5 , є його дружина ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у встановлений чинним законодавством строк.

17 жовтня 2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно Світлани Олександрівни щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якої був її чоловік ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, проте отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 197/02-31 від 20.10.2023 вказано , що при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем якої був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, відсутність у позивачки документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, а саме земельної ділянки площею 1,7973 (одна ціла сім тисяч дев`ятсот сімдесят три десятитисячних) га, кадастровий номер :03:002:0122 й слугували підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку.

До Державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області - Міхно Світлани Олександрівни, звернулась із заявою ОСОБА_2 щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті матері Відповідача ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Вижницького районного суду від 03 липня 2024 року позов ОСОБА_2 інтереси якої представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно Світлана Олександрівна, Головне управління Держгеокадстру у Чернівецькій області про визнання права власності на земельну ділянку порядку спадкування, - задовольнити .

Встановлено , що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є донькою ОСОБА_4 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0122, розташованої на території Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішення набрало законної сили .

Згідно із ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

В абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004 зазначено, що «відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Усі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.». Отже, право позивача, яке перейшло в порядку спадкування від спадкодавця, не може бути звужено чи обмежено.

Частина 3 ст. 22 Конституції України стверджує, що при ухваленні нових законів або внесенні змін в чинні закони не допускається звуження обсягу та змісту існуючих прав і свобод. Ця норма згідно зі ст. 8 Конституції України має найвищу юридичну силу і є нормою прямої дії, вона не може ігноруватися з тієї причини, що суперечить міжнародному договору або практиці Європейського суду.

Відповідно до п. 6 Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, не може бути позбавлений права переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Отже, в даному випадку позивач, успадкувавши право власності на земельну ділянку, відповідно до Перехідних положень ЗК України, повинен переоформити у встановленому порядку право власності на земельну ділянку.

Громадяни та юридичні особи, відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України, набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Тобто, державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно спадкодавця, спадкоємець має право, згідно з пунктом 66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25 грудня 2015 року № 1127, подати документи, необхідні для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця. Перелік документів передбачений в статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та в Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До них належать: документи, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Підставою для державної реєстрації права власності, відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є державний акт на право приватної власності на землю, державний акт на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку або державний акт на право постійного користування землею, видані до 1 січня 2013 року. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації згідно з підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, проводиться нотаріусом після подачі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Державний акт, виданий після смерті спадкодавця при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку.

Відповідно до п. г ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З 1 січня 2013 року у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Державний земельний кадастр» правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку замість державного акта є свідоцтво про право власності на земельну ділянку, у разі набуття права на земельну ділянку в межах норм безоплатного виділення відповідно до ЗКУ, чи витяг із реєстру нерухомого майна та їх обтяжень, у разі переходу права на земельну ділянку від однієї особи до іншої. Чіткий порядок спадкування як за законом, так і за заповітом передбачений Цивільним Кодексом України, Законом України «Про нотаріат». На підставі абз. 2 п. 1 розділу X Перехідні положення ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року Про приватизацію земельних ділянок (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-УІ).

Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року Про приватизацію земельних ділянок, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 на законних підставах набула право власності на вказану вище земельну ділянку, але за життя не отримала правовстановлюючий документ, у зв`язку з чим приватний нотаріус правомірно прийняв рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тому позивач позбавлений можливості оформити спадкове майно в нотаріальному порядку.

Тому, до позивача, відповідно до ст. 1216 ЦК України, переходить таке ж право власності, у повному обсязі, яке набув спадкодавець.

У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше.

Враховуючи вищевикладене, а також повне визнання позовних вимог відповідачем, вважаю, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволенню.

Керуючись ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1265, 1268 ЦК України, ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 206, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області Міхно Світлана Олександрівна, Головне управління Держгеокадстру у Чернівецькій області, про визнання права власності на земельну ділянку порядку спадкування, - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер :03:002:0122, розташованої на території Вашківецької міської ради Вижницького району Чернівецької області, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 АДРЕСА_2 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Треті особи:

Державний нотаріус Вижницької державної нотаріальної контори Міхно Світлана Олександрівна, юридична адреса: 59200 м. Вижниця вул. Січових Стрільців,4-В .

Головне управління Держгеокадастру України в Чернівецькій області, юридична адреса: 58013 м. Чернівці вул. Героїв Майдану,194 а.

Суддя Антоніна КИРИЛЯК