Справа №:755/801/23
Провадження №: 2-др/755/60/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

"25" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника позивача про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, -

у с т а н о в и в :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.03.2024 року частково задоволено позов ОСОБА_1 : стягнуто з ТзДВ «СК «Кредо» недоплачене страхове відшкодування в сумі 18710,24 грн., пеню, три відсотки річних та інфляційне збільшення в сумі 7779,06 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 суму франшизи та матеріальну шкоду в загальній сумі 79963,96 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Як вбачається зі змісту рішення суду, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом 5 днів від дня ухвалення у справі рішення.

14.03.2024 року через засоби поштового зв`язку, представник позивача звернувся до суду із заявою в якій просить стягнути з відповідачів 24000,00 грн. у відшкодування судових витрат, які позивач поніс на професійну правничу допомогу, у зв`язку із розглядом справи в суді.

Обґрунтовуючи заяву представник позивача посилається на те, що рішення суду від 12.03.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. При цьому, 10.11.2022 року між адвокатом Капля А.С. та позивачем був укладений договір про надання правової правничої допомоги відповідно до п. 4.1. якого, правнича допомога, що надається адвокатом клієнту оплачується шляхом сплати гонорару. Гонорар є формою винагороди бюро за надання правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, визначаються цим договором, або в додатках до нього. Відповідно до додаткової угоди №1 від 18.11.2022 року гонорар адвоката складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені додатковою угодою. Клієнт сплачує гонорар адвокату у день отримання рахунку- фактури. Гонорар сплачується готівкою або здійснюється у безготівковій формі. 14.03.2024 року позивач здійснив оплату за послуги надані йому за договором про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2022 року та додаткової угоди №1 від 18.11.2022 року на підставі виставленого рахунку від 14.03.2024 року в сумі 24000,00 грн., що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг від 14.03.2024 року. При зверненні із позовною заявою до суду, позивач зазначив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. За наведених умов представник позивача просить стягнути понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24000,00 грн., оскільки ці витрати підтверджуються належними доказами та є співмірними із складністю справи, наданим адвокатом розміром послуг, відповідають критерію реальності цих витрат та розумності їх розміру.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 21.10.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника, а також представник зазначив, що відповідач ОСОБА_2 сплатив витрати на правову (правничу) допомогу пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Представник відповідача ТзДВ «СК «Кредо» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Разом з цим, як убачається зі змісту відзиву на позовну заяву, страхова компанія просила зменшити витрати позивача на професійну правничу допомогу до суми 1000,00 грн. посилаючись на те, що підготовка справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи. При виготовленні позовної заяви не вимагалось проведення додаткового аналізу великої кількості законів, підзаконних актів, адже нормативно-правове регулювання спірних правовідносин здійснюється нормами ЦК України та одним законом. Послуги з копіювання, завірення, зшивання додатків до позовної заяви, підготовка справи до відправки не потребує професійних навичок.

Представник відповідача та/або відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Разом з цим, 19.03.2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру судових витрат, у якому представник просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу з відповідача ОСОБА_2 посилаючись на те, що розмір витрат не відповідає складності справи та часу витраченого адвокатом на підготовку процесуальних документів і є завищеним з урахуванням змісту підготовлених документів. Відповідач вважає, що розмір витрат не відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності відповідно до ціни позову, є завищеним та необґрунтованим. Стороною позивача не доведено понесення будь-яких витрат на користь адвоката та відсутні належні і допустимі докази сплати гонорару адвокату. Подані докази сплати гонорару є неналежними, оскільки їх форма не відповідає встановленій законом формі для платіжних документів. Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні не встановлено такого виду документів як квитанція на підтвердження здійснення платежу, отже позивачем не надано документів оформлених у встановленому законом порядку, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката. Також представник просить врахувати, що вимоги позивача задоволено частково, у розмірі 50,6% від ціни позову, що пропорційно становить 12144,00 грн. до заявлених витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином, поділ витрат між відповідачами повинен бути здійснений у співвідношенні 23,77% (з ТдВ «СК Кредо») та 76/33% (з ОСОБА_2 ), що в грошовому еквіваленті відповідно становить 2886,63 грн. і 9257,37 грн.

Суд, вивчивши зміст заяви про розподіл судових витрат та додатки до неї, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, у ній був вказаний попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, згідно якого станом на час подачі позову позивач вже поніс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. та очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 25000,00 грн.

До моменту ухвалення судового рішення, у справі була наявна копія договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.11.2022 року, ордер на представлення інтересів позивача адвокатом Капля А.С. в Дніпровському районному суді м. Києва та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю видане на ім`я адвоката Капля А.С.

До заяви про здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, стороною позивача долучено копію додаткової угоди №1 від 18.11.2022 року до Договору про надання правової допомоги від 10.11.2022 року, копію рахунку фактичних витрат з надання правової допомоги ОСОБА_1 за договором від 10.11.2022 року (станом на 14.03.2024 року), копію акту приймання -передачі наданих послуг №1 від 14.03.202 року за договором про надання правової допомоги від 10.11.2022 р. та додаткової угоди №1 від 18.11.2022 року та квитанцію №1 від 14.02.2024 року про здійснення позивачем оплати гонорару на користь адвоката Каплі А.С. в сумі 24000,00 грн.

Згідно рахунку фактичних витрат з надання правової допомоги ОСОБА_1 за договором від 10.11.2022 року (станом на 14.03.2024 року): надання юридичної консультації (1 год. 30 хв) - 2000,00 грн.; підготовка та подача адвокатського запиту від 18.11.2022 року (30 хв.) - 500,00 грн.; написання позовної заяви та її надсилання до суду 13.01.2023 року (4 год.) - 5000,00 грн.; підготовка та подача заяви про призначення с3удової експертизи від 31.03.2023 року (1 год.) - 2000,00 грн.; підготовка та подача клопотання 15.05.2023 року про розгляд справи без участі позивача (30 хв.) - 500,00 грн.; підготовка та подача заяви на виконання вимог експерта 26.05.023 року (30 хв.) - 2000,00 грн.; ознайомлення з матеріалами справи 20.07.2023 року (30 хв) - 2000,00 грн.; підготовка та подача заяви про збільшення розміру позовних вимог 04.08.2023 року (1 год. 30 хв.) - 3000,00 грн.; участь в судовому засіданні 02.10.2023 року (1 год.) - 2000,00 грн.; підготовка та подача відповіді на заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог 29.08.2023 року (1 год.) - 3000,00 грн.; участь в судовому засіданні 11.03.2024 року (1 год.) - 2000,00 грн. загальна сума - 24000,00 грн.

14.03.2024 року адвокат Капля А.С. та позивач підписали акт приймання-передачі наданих послуг №1 за договором про надання правової допомоги від 10.11.2022 р. та додаткової угоди №1 від 18.11.2022 р. наступного змісту: «Ми, що нижче підписалися, адвокат Капля А.С., з однієї сторони, та клієнт ОСОБА_1 , з іншої сторони, склали дійсний акт приймання-передачі наданих послуг №1 про наступне: виконавець надав, а замовник прийняв ряд юридичних послуг (рахунок від 14.03.2024 р.) щодо аналізу правового конфлікту, вивчення характеру спірних правовідносин, вивчення законодавства, що підлягає застосуванню, підбір та наліз судової практики Верховного суду стосовно розгляду спорів подібного характеру, зустріч з довірителем та визначення стратегії захисту його інтересів під час розгляду справи в суді; підготовка та подача адвокатського запиту від 18.11.2022р.; написання позовної заяви та її надсилання суду 13.01.2023р.; підготовка та подача заяви про призначення судової експертизи 31.03.2023р.; підготовка та подача клопотання 15.05.2023р. про розгляд справи без участі позивача; підготовка та подача заяви на виконання вимог експерта 26.05.2023р.; ознайомлення з матеріалами справи 20.07.2023р.; підготовка та подача заяви про збільшення розміру позовних вимог 04.08.2023р.; участь в судовому засіданні 02.10.2023р.; підготовка та подача відповіді на заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог 29.08.2023р.; участь в судовому засіданні 11.03.2024р. Вартість послуг виконавця за цим актом та відповідно до розрахунку фактичних витрат складає: 24000,00 грн. Замовник немає жодних претензій до якості наданих виконавцем послуг».

Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. 8. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 12 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки сформульовані в пунктах 106-108 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Також, у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03.12.2021 у справі N927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі N826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 775/9215/15ц). Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22)).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі N 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі N 904/4507/18.

У даній справі загальна ціна позову, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, складала 220043,41 грн.

Від загальної суми ціни позову, позовні вимоги були задоволені на суму 111453,26 грн., що становило 51%.

Ураховуючи положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, позивач має право на відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12240,00 грн. (24000,00 грн. х 51%) пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

При цьому, пропорційно до задоволеної частини позову, вимоги до відповідача ОСОБА_2 дорівнюють 76% (84963,96 х 100 : 111453,26), а вимоги до відповідача ТзДВ «СК «Кредо» - 24%.

Відтак позивач має право на отримання від відповідача ОСОБА_2 своїх витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9302,40 грн. (12240 х 76%), а від відповідача ТзДВ «СК «Кредо» - 2937,60 грн.

Разом з цим, зі змісту заяви представника позивача про розгляд справи без його участі вбачається, що відповідач ОСОБА_2 сплатив витрати на правову (правничу) допомогу пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 добровільно відшкодував позивачу витрати на професійну правничу допомогу пропорційно сумі задоволених позовних вимог, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9302,40 грн. за рішенням суду.

З ТзДВ «СК «Кредо» підлягають стягненню на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2937,60 грн.

Вивчивши клопотання відповідача ТзДВ «СК «Кредо» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення пропорційно визначної суми витрат в розмірі 2937,60 грн., оскільки клопотання містить лише загальні посилання на норми процесуального закону та постанови Верховного суду без належної конкретики відповідно до обставин цієї справи.

Суд ураховує складність справи, ціну позову, підтверджену пов`язаність витрат із розглядом справи та зважаючи на принципи розумності і справедливості вважає, що пропорційне відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2937,60 грн. за конкретними обставинами справи не може бути зменшене і такою сумою охоплюються в тому числі посилання відповідача ТзДВ «СК «Кредо» щодо зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Ураховуючи все вище викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви сторони позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 2937,60 грн. з відповідача ТзДВ «СК «Кредо».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з отриманням професійної правничої допомоги в сумі 2937 (дві тисячі дев`ятсот тридцять сім) грн. 60 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення суду складений 25.10.2024 року.

Учасники справи:

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (м. Запоріжжя, пр-т Моторобудівників, 34, );

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя -