печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2024 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

21.10.2024 до провадження судді Ільєвої Т.Г. надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви.

Вказана заява передана судді Ільєвій Т.Г. 25.10.2024.

В обґрунтування заяви зазначено, що позивач не має можливості самостійно отримати копію виконавчого напису, який є ключовим доказом у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то вважає за необхідне звернутися до суду із забезпеченням доказу, шляхом витребування у АТ КБ «ПриватБанк» виконавчого напису № 18923, виданого 08.11.2017 року та копію кредитного договору на підставі якого був вчинений виконавчий напис № 18923, виданого 08.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до положень ст.117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні та обґрунтування необхідності забезпечення доказів, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Однак, у порушення п.5 ч.1 ст.117 ЦПК України, подана заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення доказів у виді вказаної інформації, оскільки позивачем не наведено обставин на підтвердження того, що цей засіб доказування може бути втрачений у майбутньому чи подання його до суду стане для нього згодом неможливим чи утрудненим.

Фактично позивачем ставиться питання про витребування доказу, хоча поняття «витребування» та «забезпечення» доказів не є тотожними.

Відтак, заява про забезпечення доказів до подачі позовної заяви не відповідає вимогам ч. 1 ст. 117 ЦПК України.

Окрім вказаного, законодавцем передбачено, а саме ч. 3 ст. 117 ЦПК України, визначено, що за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви, проте заявник такий документ до заяви не долучив, натомість вказав, що він звільняється від сплати судового збору, оскільки позивач є споживачем банківських послуг в розумінні ЗУ «Про захист прав споживачів», і відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» (на яку йде посилання в п. 7 вищевказаної постанови) Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, а спір виник саме із договору про надання споживчого кредиту.

Так, згідно з нормою ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відтак вимога про про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не належить до переліку, за звернення до суду з якою позивач на підставі ч. 3 ст. 22 спеціального Закону звільнена від сплати судового збору.

Положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.

На підставі Закону України № 484-VIII від 22.05.2015 року частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав) виключено.

Крім того, посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору, не приймається до уваги, оскільки предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який випливає з кредитних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява про забезпечення доказів до подачі позовної заяви подана без додержання вимог статті 117 ЦПК України, вказана заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 260, 261, 353, 354, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА