У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого-судді - Букіної О.М.,

при секретарі - Кавун В.В.,

за участі: представника скаржника - ОСОБА_1 ,

представника органу ДВС - Цапенко С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії та постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни про накладення арешту на кошти боржника, стягувач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернулася до суду зі скаргою на дії та постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни про накладення арешту на кошти боржника, у якій просив суд:

-визнати протиправними дії головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. щодо накладення арешту на засоби боржника ОСОБА_2 в частині грошових коштів, які надходять від Пенсійного фонду України на банківську карту № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» як пенсія за віком;

-скасувати постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 24.06.2020 про арешт коштів боржника в частині арешту банківську карту № НОМЕР_1 а АТ КБ «Приватбанк», на яку нараховуються кошти ОСОБА_2 від Пенсійного фонду України як пенсія за віком.

Скаргу мотивує тим, що 25.06.2020 скаржнику стало відомо про накладення арешту на його кошти, які розміщені на картці № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк», яка має цільове призначення для виплат пенсії за віком, що є рахунком зі спеціальним режимом.

Вказує, що даний арешт був накладений на підставі постанови головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 з виконання виконавчого листа № 2-4129/12, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 20.06.2014.

Зазначає, що накладення арешту на карту з цільовим призначенням для виплати пенсії є протиправним, оскільки це суперечить правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 03.10.2019 у справі №642/6675/18, оскільки такий арешт позбавляє скаржника джерел до існування та порушує його право на соціальний захист.

З урахуванням викладеного вище просив суд скаргу задовольнити.

17.07.2020 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.07.2020 скаргу було залишено без руху.

10.08.2020 скаржником було подано до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.05.2024 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

24.05.2024 до суду було надано матеріли виконавчого провадження № НОМЕР_3.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судовому засіданні проти скарги заперечував та просив суд відмовити у її задоволенні.

Представник стягувача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив.

Суд вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності представника стягувача, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 11.06.2015 постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Торбинською О.М. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4129/12 виданого 20.06.2014 Солом`янським районним судом м. Києва про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 609,50 грн.

Постановою головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кидонь Є.В. від09.10.2018 було передано виконавчий лист № 2-4129/12 виданий 20.06.2014 Солом`янським районним судом м. Києва про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 609,50 грн. до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пішковцій О.В. від 06.03.2019 було прийнято до виконання виконавчий лист № 2-4129/12 виданий 20.06.2014 Солом`янським районним судом м. Києва про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 609,50 грн.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 16.01.2020 було передано виконавчий лист № 2-4129/12 виданий 20.06.2014 Солом`янським районним судом м. Києва про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 609,50 грн. до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 16.01.2020 було прийнято до виконання виконавчий лист № 2-4129/12 виданий 20.06.2014 Солом`янським районним судом м. Києва про примусове стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості у сумі 1 609,50 грн..

Постановою головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 24.06.2020 було накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 04.01.2023 було знято з усіх рахунків, що належать ОСОБА_2 .

Того ж дня, цю постанову було доставлено для виконання до банківських установ, зокрема АТ КБ «Приватбанк».

Постановою головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 04.01.2023 було закінчено виконавче провадження НОМЕР_2 у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Таким чином суд доходить висновку, що чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань з рахунків, на які надходять пенсійні виплати, а тому арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум аліментів за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Крім того суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Суд зазначає, що відповідно до довідки виданої АТ КБ «Приватбанк» №VUS3P7H1R7DCELQ2 від 26.02.2020 картка № 5168 7573 4991 9045 видана ОСОБА_2 та на дану карту він отримує пенсію, тобтомає спеціальний режим використання.

Водночас, як було встановлено судом вище, виконавче провадження № НОМЕР_3 станом на день розгляду скарги закінчено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що постановою головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 04.01.2023 було закінчено виконавче провадження № НОМЕР_3 у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду згідно виконавчого документу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а також ту обставину, що накладений арешт був знятий постановою головного державного виконавця, дані постанови станом на час розгляду скарги є чинними та не скасованими, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої скарги.

З урахуванням викладеного подана скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 251, 259, 263-264, 268, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії та постанову головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко Світлани Миколаївни про накладення арешту на кошти боржника, стягувач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.05.2024.

Суддя: О.М.Букіна