Справа № 487/3345/24
Провадження № 2/487/2793/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Богатої А.І., представника позивача - адвоката Маркіна І.С., представника відповідача - адвоката Драчука С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

15.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовною заявою, якою просила стягнути з ОСОБА_2 , на свою користь, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 10000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 14.11.2022 року.

Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 , яка з моменту їх з відповідачем припинення подружніх стосунків, проживає з нею. Згоди щодо утримання дитини між ними не досягнуто, що і стало підставою для її звернення до суду з вказаним позовом.

При визначенні судом розміру аліментів, просила прийняти до уваги що ОСОБА_2 отримує нерегулярний і мінливий дохід, при цьому, розмір його доходів, дозволить сплачувати аліменти, саме у розмірі 10000 грн..

Ухвалою від 17.04.2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Заочним рішенням від 23.07.2024 року позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , 2010 року народження, у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн., щомісячно.

Ухвалою від 29.08.2024 року заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

Відповідно до змісту заяви про перегляд заочного рішення, представник відповідача зазначив, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 , визнає частково.

Не заперечує проти стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., або у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) .

В обгрунтування зазначеної позиції вказав, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, визначених положеннями ст.181, 182, 184 СК України, які б слугували підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 10000 грн.. Стверджував, що відповідач не має змоги сплачувати аліменти у зазначеному розмірі, оскільки не має постійного заробітку, має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим, потребує постійного лікування. Крім того, на його утриманні знаходиться батьки, які потребують його допомоги.

Позивач та відповідач до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно, належним чином.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини, викладені у позовній заяві. Просив судове засідання провести за відсутності ОСОБА_1 , підтвердивши факт її обізнаності з датою та часом проведення судового засідання.

У судовому засіданні представник відповідача просив заявлений позов задовольнити частково, з врахуванням обставин, викладених у заяві про перегляд заочного рішення.

Також просив прийняти до уваги, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу своїй неповнолітній донці, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, про що надав виписку по особовому рахунку ОСОБА_2 у АТ КБ "Приватбанк".

Підтримав вимогу про стягнення з позивачки на користь ОСОБА_2 605,60 грн. витрат по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення.

Просив судове засідання провести за відсутності ОСОБА_2 , підтвердивши факт його обізнаності з датою та часом проведення судового засідання.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2009 року.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2022 року (справа № 487/3340/22) шлюб між сторонами розірвано.

За час перебування у шлюбі, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 23.09.2010 року)

На теперішній час, неповнолітня ОСОБА_3 , проживає разом із позивачем за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 23.04.2024 року № 19.04-06/6293/2024, довідкою від 23.04.2024 року №19.04-06/6292/2024 та актом ТОВ «УК «БРИЗ ПРО» про проживання від 30.04.2024 року та не спростовувалося відповідачем

Із матеріалів справи встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, отримує неофіційний мінливий дохід.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_2 має змогу сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої доньки.

Оскільки, домовленості між сторонами щодо утримання неповнолітньої дитини не досягнуто, аліменти на її утримання, у відповідності до вимог Глав 9 та 15 СК України повинні бути стягненні за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов`язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

За положеннями ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Проаналізувавши досліджені докази у сукупності, виходячи з закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 6000 грн, які він, виходячи з фактичних обставин справи, спроможний сплачувати на утримання своєї дитини, яка на теперішній час досягла чотирнадцяти років, а отже потребує більше витрат для гармонійного розвитку та становлення, як особистості, таким чином аліменти саме у зазначеному розмірі, сприятимуть належному забезпеченню її інтересів.

Одночасно суд зазначає, що при визначенні розміру аліментів не підлягає застосуванню показник у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки законодавець у ч.2 ст.18 СК України, визначив обов`язкове проведення щорічної індексації розміру аліментів, визначених судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі.

Щодо тверджень представника відповідача в тій частині, що ОСОБА_2 за станом здоров`я а також необхідністю надання матеріальної допомоги батькам, в змозі сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн., або 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), суд зазначає наступне.

Долучений до матеріалів справи висновок від 19.01.2024 року за результатами МРТ дослідження проведененого ОСОБА_2 не є остаточним діагнозом лікаря та не може визначати стан здоров`я відповідача. Таким чином, суд вважає недоведеним той факт, що на даний час ОСОБА_2 страждає будь-яким захворюванням, яке б суттєво впливало на його здатність матеріально забезпечувати свою неповнолітню доньку.

Доказів про наявність у відповідача будь яких інших зобов`язань матеріального характеру, матеріали справи не містять, а додані до позовної заяви копії пенсійних посвідчень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (пенсію яким призначено за віком), не доводять факту їх перебування на утриманні відповідача чи надання ним матеріальної допомоги своїм батькам.

Та ж обставина, що відповідач отримує мінливий дохід, не може бути єдиною підставою та критерієм для визначення розміру аліментів в розумінні вимог ст. 182 Сімейного кодексу України щодо майнового стану відповідача.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Вказане підтверджується правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Також суд зазначає, що законодавець закріпив право саме одержувача аліментів, на визначення способу їх отримання за рішенням суду (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі)

Щодо вимоги представника відповідача про стягнення з ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було сплачено судовий збір 605,60 грн. за подання заяви про перегляд заочного рішення Заводського районного рішення м. Миколаєва від 23.07.2024 року.

За приписами п.1ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи.

У контексті зазначеної правової норми, суд зазначає, що відповідач неодноразово не отримував рекомендовані судові повідомлення, що поверталися до суду по причині відсутності адресата за вказаною адресою, хоча ОСОБА_2 проживає за адреса АДРЕСА_2 , про що зазначено у заяві про перегляд заочного рішення та підтверджено його представником у судовому засіданні.

Таким чином, витрати відповідача по сплаті судового збору, є наслідком його недобросовісної процесуальної поведінки. Тому суд вважає, що у даній вимозі слід відмовити.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст..ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265, 352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн., щомісячно, починаючи з 16.09.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 1211,20 грн.

У задоволенні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення - відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах сплати платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса місця реєстрації АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 23.09.2024 року.

Головуючий суддя: І.О. Притуляк