Провадження № 2-з/752/172/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Гненик К.П.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення заборгованості за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США 00 центів заборгованості за договором позики від 01 квітня 2021 року та суму сплаченого судового збору.

21 травня 2024 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти на рахунках в банківських установах відповідача - Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» в межах суми позовних вимог в розмірі 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США 00 центів.

В заяві посилається на те, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за його позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення заборгованості за договором позики.

01 квітня 2021 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, за яким ним 01 квітня 2021 року надано позичальнику грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США 00 центів на строк до 31 березня 2024 року.

Також, 01 квітня 2021 року між ним, Зорею та ПАТ «Київський маргариновий завод» укладено договір поруки. Згідно п.п. 1.1.-1.3. поручитель зобов`язується за договором позики від 01 квітня 2021 року ( з усіма змінами та доповненнями, як укладеними, так і не укладеними, так і такими, що будуть укладені в майбутньому), укладеного між кредитором та боржником, а саме сплати грошових коштів у розмірі 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США 00 центів. Поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником свого обов`язку в повному обсязі і відповідає перед кредитором за порушення зазначеного зобов`язання боржником. Поручитель ознайомлений з умовами договору позики, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має.

Оскільки строк виконання зобов`язання щодо сплати суми боргу настав, а заборгованість за договором позики позичальником та/або поручителем не погашено ним подано до суду позовну заяву про стягнення заборгованості з поручителя ПАТ «Київський маргариновий завод».

Вказане, на думку заявника, свідчить про те, що дізнавшись наявність поданого позову до суду відповідач здійснить переоформлення належного йому рухомого та нерухомого майна на третіх осіб, з метою уникнення виконання майбутнього судового рішення.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, вкрай ускладнить виконання майбутнього рішення суду в разі його задоволення.

На підставі викладеного просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 1, 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач просить накласти арешт на на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти на рахунках в банківських установах відповідача - Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» в межах суми позовних вимог в розмірі 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США 00 центів.

Разом з тим, заява про забезпечення позову не містить в собі визначеного майна, що належить відповідачу не конкретизовані вказані рахунки та банківські установи та відсутні докази, що на даних рахунках обліковуються кошти відповідача.

З урахуванням цього, суми позову, суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти на рахунках в банківських установах відповідача - Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» в межах суми позовних вимог в розмірі 10000000,00 (десять мільйонів) доларів США 00 центів не є співмірним заходом та призведе до порушення прав як боржника, так і можливих третіх осіб.

Виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у приведеному позивачем вигляді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В.Машкевич