Справа № 645/7345/23
Провадження № 2-з/645/6/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєва Е.Є., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маркіної Катерини Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об ' єкта нерухомого майна 101; в порядку поділу спільного майна подружися визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, - вартістю 593 425 (п`ятсот дев`яносто три тисячі чотириста двадцять п`ять) гривень; стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 934,25 (п`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 25 копійок.

09.02.2024 представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Маркіною К.О. подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову та накласти заборону (арешт) на відчуження будь-яким способом на: - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . Необхідність вжиття судом заходів забезпечення пред`явленого позову обґрунтовує тим, що зазначена квартира придбана спільно позивачем і відповідачем 23.11.2017 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2186, посвідчений Коссе Л.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 356807589 від 02.12.2023 року підтверджується, що право власності на зазначене майно було зареєстровано одноособово за ОСОБА_2 . Згідно до звіту про незалежну оцінку майна вартість зазначеної квартири станом на 11 грудня 2023 року становить 1 186 850 гривень. У позивача виникають сумніви щодо добросовісної поведінки відповідача у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 подала до Московського районного суду м. Харкова позов про розірвання шлюбу, який не відповідає правилам підсудності розгляду справи, рішення щодо якого було прийнято через три дні після відкриття провадження у справі з явними грубими порушеннями прав позивача, у позові зазначила неправдиві факти. До того ж відповідачу було відомо про існування позову про розлучення поданого ОСОБА_1 до неї, який було подано раніше. Також відповідач подає безпідставні та необґрунтовані заяви до національної поліції у відношенні до позивача. Під час перегляду платформи онлайн об`яв ОLХ позивач виявив оголошення про продаж зазначеної квартири, на розміщення якого свою згоду він не надавав. В оголошенні зазначено технічні характеристики квартири АДРЕСА_3 , її адреса та додані фото, на яких позивач впізнав спільну квартиру. На думку позивача є підстави вважати, що дана квартира, яка є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужена на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в разі його задоволення, а також не забезпечити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки автомобіль є предметом позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України,суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи ту обставину, що викладені в заяві обставини та надані заявником докази є достатніми для розгляду заяви про забезпечення позову, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогамст. 153 ЦПК України.

З огляду на те, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про забезпечення позову такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з п. 2 ч.1ст. 150 ЦПК України- позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози не виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Наведене свідчить про те, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову.

Підставою для оголошення заборони відчуження майна є докази, що свідчать про наявність такого майна, та його належність особі на праві власності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Наведене свідчить про те, що захист прав та інтересів позивача стане неможливими без вжиття заходів забезпечення позову, для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, у випадку задоволення позову.

Підставою для оголошення заборони відчуження майна є докази, що свідчать про наявність такого майна, та його належність особі на праві власності.

Матеріали заяви про забезпечення позову свідчать, що в період перебування позивача та відповідача у шлюбі ними у спільну сумісну власність на території України було набуто 23.11.2017 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер: 2186, посвідчений Коссе Л.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 356807589 від 02.12.2023 року вбачається, що право власності на зазначене майно було зареєстровано одноособово за ОСОБА_2 .

Судом вивчалися фото з платформи об*яв, з якої вбачається, що на продаж виставлено квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що згідно позовних вимог предметом спору є квартира за адресою: АДРЕСА_2

Враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення заборони на відчуження майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження майна є адекватним, співвідноситься з предметом позову, а тому зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення.

За таких обставин, накладення арешту шляхом заборони відчуження двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об ' єкта нерухомого майна 101власником якої зазначено ОСОБА_2 , є необхідним засобом забезпечення позову, який гарантуватиме ефективний захист і поновлення прав та інтересів заявника в разі задоволення позову.

Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним.

До такого висновку суд приходить, виходячи з розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому, суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не завдасть шкоди сторонам, оскільки заборона відчуження майна тимчасово перешкоджає вчиняти дії щодо його відчуження. При цьому майно залишається у повному володінні та користуванні власника такого майна, та у разі відмови у позові заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, та врахувавши, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову у вказаний вище спосіб.

Крім того, вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення клопотання про забезпечення позову відсутні будь-які відомості існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 149,150-153, 154, 157, 260-261 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Маркіної Катерини Олександрівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження будь-яким способом на двокімнатну квартиру (загальною площею 42,9 кв.м) за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області 17.07.2007 року).

Ухвалу про забезпечення позову направити для виконання до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відомості, що не проголошуються:

позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 20 жовтня 2005 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області 17.07.2007 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_5 .

Головуючий суддя -