П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 568/867/24

Провадження № 22-ц/4815/1151/24

Головуючий у Радивилівському районному суді

Рівненської області: суддя Делалова О.М.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено 16 серпня 2024 року

без фіксування судового засідання звукозаписувальними

технічними засобами

в м. Радивилів Дубенського району Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: Андрошулік І.А.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області;

за участі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області; про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області; про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей і стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 пред`явив позов до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області (далі Орган опіки та піклування); про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 18 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

23 липня 2024 року відповідач звернулась в суд із зустрічним позовом про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей і стягнення аліментів.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2024 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним та об`єднано в одне провадження.

14 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив :1) зобов`язати ОСОБА_2 надати йому можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10 год. 00 хв. першого та третього вівторка місяця по 17 год. 00 хв. першої та третьої середи місяця та з 14 год. 00 хв. другої та четвертої п`ятниці місяця до 14 год. 00 хв. другої та четвертої неділі місяця без присутності матері за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити з 01 вересня 2024 року (з початком навчального процесу) право дитини на навчання в навчальному закладі за місцем її фактичного навчання в Довгалівському ліцеї Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області, за адресою: вул. Шкільна, 97, с. Довгалівка Дубенського району Рівненської області.

Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2024 року в задоволенні заяви про забезпечення первісного позову відмовлено.

При постановленні ухвали суд попередньої інстанції виходив із того, що сторони мають рівні права відносно дітей, зокрема щодо доньки ОСОБА_4 , а обраний заявником спосіб забезпечення позову фактично є тотожним вимозі, яка підлягає вирішенню судом по суті спору.

На ухвалу суду позивачем подано апеляційну скаргу, де він покликався на її незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, покликався на те, що предметом позовних вимог є визначення місця проживання дітей, а заходи забезпечення позову, які полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання. Отже, у спірних правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення стосунків та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її матір`ю повинно переважати над наміром інших осіб обмежити або взагалі припинити зустрічі дитини із матір`ю. Спілкування батька з дитиною буде сприяти відновленню довірчих відносин та емоційного контакту, відповідатимуть інтересам як батька, так і дитини, та зможуть усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини. Разом з тим дії відповідача перешкоджатимуть сталому навчальному процесу дочки Дарини, яка переведена до 5 класу Довгалівського ліцею Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області. Зважав на те, що можливість вжиття обраного заходу забезпечення позову відповідає усталеній судовій практиці з цього приводу, викладеній, зокрема у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19, від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20, від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20.

З наведених підстав просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти постанову щодо задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі, а саме: 1) зобов`язати ОСОБА_2 надати можливість ОСОБА_1 , безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітньою дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10 год. 00 хв. першого та третього вівторка місяця по 17 год. 00 хв. першої та третьої середи місяця та з 14 год. 00 хв. другої та четвертої п`ятниці місяця до 14 год. 00 хв. другої та четвертої неділі місяця без присутності матері за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити з 01 вересня 2024 року (з початком навчального процесу) право дитини на навчання в навчальному закладі за місцем її фактичного навчання в Довгалівському ліцеї Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області, за адресою: вул. Шкільна, 97, с. Довгалівка, Дубенського району Рівненської області.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались, хоча про це їм роз`яснювалося ухвалою Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у спарві і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку часткове про задоволення апеляційної скарги.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин (пункт 3 частини першої статті 150 ЦПК України).

У справі, виділені матеріали якої надано для розгляду апеляційної скарги, виник спір між матір`ю та батьком, в т.ч. щодо місця проживання малолітньої дитини.

Як з`ясовано судом, від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками визнається, що на час існування спірних правовідносин донька ОСОБА_6 проживає з батьком, а донька ОСОБА_4 проживає з матір`ю.

Через місяць після пред`явлення позову на вирішення суду заявником було поставлено зазначене питання про забезпечення позову.

Необхідність вжиття обраного процесуального заходу ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 в липні 2024 року змінила місце фактичного проживання спільної дитини - ОСОБА_3 і в даний час вони проживають в будинку по АДРЕСА_2 . Позивач покликався на те, що відповідач веде сумнівний морально-етичний спосіб життя і унеможливила участь батька у вихованні дитини та спілкуванні. При цьому з`ясувати умови проживання дитини за новим місцем не може. Зважав на те, що раніше дитина навчалась за попереднім місцем проживання, а тому його залишення перешкоджатиме належному здійсненню навчального процесу.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 127/31828/19 вказано, що у справі, яка переглядалася, суд апеляційної інстанції правильно врахував, що зустрічі матері з дитиною будуть сприяти відновленню та налагодженню емоційних стосунків матері із її малолітньою дитиною і ця обставина відповідатиме найкращим інтересам дитини. Колегія суддів касаційного суду погодилася із висновком суду апеляційної інстанції про те, що відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити дитину від зустрічей з матір`ю.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд висловив і у постанові від 04 квітня 2018 року у справі № 344/16653/16-ц.

Необхідність зустрічей з дитиною є співмірним заходом забезпечення позову, враховуючи, що цей спір виник із сімейних правовідносин.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку, однак будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 490/1087/21 зроблено висновок, що судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька). Заходи ж забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення по суті спору щодо місця її проживання.

Згідно із ч.4 ст. 10 ЦК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини наголошував на необхідності та важливості контакту дитини з кожним із батьків під час тривалого судового процесу та відсутності остаточного рішення щодо визначення місця проживання дитини. Так, у рішенні "Крістіан Кетелін Унгуряну проти Румунії" від 04 вересня 2018 року ЄСПЛ вказав, що тривалий судовий процес, пов`язаний, у т.ч. зі встановленням графіка відвідування дитини, невиправдано позбавив батька можливості бачитися з сином протягом чотирьох років, що свідчить про порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права на повагу до його приватного і сімейного життя, а тому є допустимим встановлення такого графіка до закінчення розгляду справи по суті.

Отже, у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання малолітньої дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з одним з батьків, повинно переважати над бажанням другого обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей.

Системний аналіз наведених норм права та судової практики дає підстави вважати, що батько, який на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

При визначенні основних інтересів дитини в кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Як правильно покликається заявник, такі висновки викладені Верховним Судом у постановах від 25 листопада 2020 року у справі № 760/15413/19, від 17 травня 2021 року в справі № 761/25101/20, від 15 вересня 2021 року в справі № 752/6099/20.

Тому колегія суддів погоджується з тим, що висновок суду про тотожність змісту забезпечення позову задоволенню заявлених позовних вимог є помилковим.

Між тим, заявлені позивачем графік спілкування і місце зустрічей не відповідатимуть інтересам дитини.

При цьому колегією суддів береться до уваги, що відстань між місцями проживання сторін на час вирішення цього процесуального заходу складає близько 50 кілометрів шляхом.

Тому визначення порядку побачень доньки з батьком у перший та третій вівторок місяця з 10 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. з огляду на значну відстань між сторонами та необхідність надання дитині можливості належного відвідування школи, виконання домашніх завдань, споживання їжі, використання вільного часу тощо, буде неправомірним втручанням в освітній процес, негативно вплине на її розвиток і призведе до непропорційного фізичного та розумового навантаження.

За цих обставин колегія судів дійшла висновку про надання можливості батьку на спілкування з дитиною засобами телекомунікації в будні дні не більше 15 хв. в проміжок часу з 18 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв., який визначається попередньо позивачем, шляхом доведення до відома відповідачу, такими ж засобами, але не пізніше, аніж за годину до початку періоду.

Таке систематичне спілкування буде достатнім для підтримання між батьком та дитиною емоційною близькості, висловлення почуттів, з`ясування успішності в навчанні, висловлення думок та порад з приводу виниклих питань, а також сприятиме соціально-комунікаційному розвитку дитини.

Щодо безпосереднього побачення дитини з батьком і спільного відпочинку, то апеляційний суд, зважаючи на відстань між місцями проживання сторін, виникнення можливих ризиків у зв`язку із воєнним станом, з метою забезпечення належного фізичного та психоемоційного здоров`я, вважає за необхідне визначити побачення з відвідуванням місця проживання батька лише з 09 год. 00 хв. кожної четвертої п`ятниця місяця по 18 год. 00 хв. четвертої неділі місяця, без присутності матері.

При цьому суд вважає за необхідне забезпечити безпосередні та безперешкодні побачення та спільний відпочинок батька з донькою в публічних місцях (місцях загального користування таких як, але не виключно, парки, сквери, площі, кафе, розважальні заклади, тощо) за його вибором, у радіусі 10 кілометрів від місця проживання матері з 12 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. кожної другої неділя місяця.

Забезпечення переїзду до іншого населеного пункту (місця проживання батька), відвідування публічних місць, місць проведення дозвілля та повернення доньки до відповідача, а також пов`язані з цим витрати, слід покласти на позивача.

З приводу вимоги про покладення на ОСОБА_2 обов`язку забезпечити з 01 вересня 2024 року (з початком навчального процесу) право дитини на навчання в Довгалівському ліцеї Крупецької сільської ради Дубенського району Рівненської області, то її задоволення неприпустимо, оскільки суперечить встановленим процесуальним законодавством засадам забезпечення позову, не гарантуватиме виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а фактично може бути предметом окремих спірних правовідносин між батьками з приводу навчального закладу, які підлягають вирішенню по суті, не в порядку забезпечення позову, при розв`язанні Органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини або судом.

В розумінні ч.ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Разом з тим той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний лише брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Поготів, на відміну від усталеної судової практики, яка дозволяє забезпечувати позов про визначення місця проживання дитини визначенням систематичних побачень та порядку спілкування з нею, забезпечення позову шляхом визначення навчального закладу не сприятиме відновленню та налагодженню емоційних стосунків батька із малолітньою дитиною. Тим паче, з огляду на те, що необхідність підвезення дитини до закладу освіти та у зворотному напрямку становитиме близько 100 кілометрів автошляхом, то забезпечення позову в такий спосіб не сприятиме якнайкращому забезпеченню її інтересів, а навпаки, призведе до надмірного фізичного та емоційного виснаження.

Колегія зауважує, що заходи забезпечення позову у спірних правовідносинах повинні спрямовуватись виключно на запобігання втраті психоемоційного зв`язку між одним з батьків, хто проживає окремо та дитиною, і неприпустимим є забезпечення позову шляхом задоволення будь-яких інших, притаманних сімейним спорам, вимог.

Отже, позивач зобов`язаний сприяти виконанню дитиною освітньої програми та досягненню дитиною передбачених програмою результатів навчання, поважати гідність, права, свободи й законні інтереси дитини та інших учасників освітнього процесу, дбати про фізичне і психічне здоров`я дитини, сприяти розвитку її здібностей, формувати навички здорового способу життя.

Підставою для прийняття нової постанови про часткове забезпечення позову відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову; у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Заразом колегія суддів наголошує на недопустимості порушення прав та інтересів дитини під час виконання ухвали суду про забезпечення позову.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 серпня 2024 року.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 забезпечити можливість дочці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спілкування засобами телекомунікації з ОСОБА_1 в будні дні не більше 15 хв. в проміжок часу з 18 год. 00 хв. по 21 год. 00 хв.

Визначити систематичні побачення та проведення відпочинку ОСОБА_1 з дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в публічних місцях (місцях загального користування таких як, але не виключно, парки, сквери, площі, кафе, розважальні заклади тощо) за його вибором, без присутності ОСОБА_2 , у радіусі 10 кілометрів від місця проживання матері та дитини, з 12 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. кожної другої неділя місяця.

Визначити систематичні відвідування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місця проживання ОСОБА_1 та проведення спільного дозвілля з 09 год. 00 хв. кожної четвертої п`ятниці місяця по 18 год. 00 хв. четвертої неділі місяця, без присутності ОСОБА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 передавати дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 для участі у вихованні дитини у визначений час.

Зобов`язати ОСОБА_1 повертати дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 до закінчення визначеного часу та доводити до відома ОСОБА_2 про місце та вид дозвілля.

Роз`яснити, що забезпечення переїзду до іншого населеного пункту (місця проживання батька), відвідування публічних місць, місць проведення дозвілля, повернення доньки та понесені на це витрати покладаються на ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі вирішення справи (розгляду питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест постанови складено: 24.09.2024

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук