Справа № 352/1911/24
Провадження № 2/352/661/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

Головуючого судді Кузьменка С.В.

за участі

секретаря судового засідання Гребінника В.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Тисменицької міської ради

про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( далі- Позивач) до Тисменицької міської ради (далі Відповідач) про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом та проведення підготовчого засідання призначено на 20 серпня 2024 року.

20 серпня 2024 року за клопотанням Відповідача витребувано інформацію про заведення спадкової справи після ОСОБА_2 та розгляд справи відкладено на 03 вересня 2024 року.

03 вересня 2024 року розгляд справи не відбувся через відсутність електроенергії в будівлі суду та проведення судового засідання відкладено на 30 вересня 2024 року.

30 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 жовтня 2024 року

21 жовтня 2024 року в судове засідання з`явився представник Позивача, який просив позов задовольнити.

Представник Відповідача в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи. 20 серпня 2024 року представник Відповідача надав до Суду заяву про розгляд справи без його участі.

.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі домоволодіння в АДРЕСА_1 . Позивач на момент смерті матері проживала разом із нею.

В березні 2024 року під час проведеного ремонту в будинку Позивач виявила заповіт, згідно якого мати заповідала все своє майно Позивачеві.

Після знайдення заповіту Позивач звернулась до нотаріуса, де йому повідомили про пропуск строку для прийняття спадщини та рекомендували звернутись до суду.

Вважає, що вказані обставини завадили Позивачеві своєчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом та, посилаючись на вимоги статей 1268, 1272 Цивільного кодексу України простить визнати причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними і визначити додатковий строк для прийняття спадщини терміном на 3 місяці з часу вступу рішення в законну силу.

Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без участі представника Відповідача. Вважає, що позовні вимоги є передчасними, оскільки відсутні докази звернення до нотаріуса, а також постанова чи лист нотаріуса. Вказує, що питання про визнання спадщини відумерлою не ставилось. Не заперечує проти задоволення позовних вимог за умови доведення Позивачем поважності причин пропуску строку.

ІІІ. Докази, досліджені судом

1.Свідоцтво про народження, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_2 .

2.Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3.Заповіт від 03 вересня 2007 року, яким ОСОБА_2 все майно, що належатиме їй на день смерті, заповідає ОСОБА_1 .

Заповіт 03 вересня 2007 року посвідчено секретарем виконкому Вільшанецької сільської ради Архамула Н.М.

4.Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2

5.Довідка на право власності селянського двору, на житловий будинок від 26 березня 2024 року, відповідно до якої за ОСОБА_2 значиться домоволодіння АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 проживала одна і була останнім членом двору.

6.Інформація Тисменицького державної нотаріальної контори № 177-01-16 від 20 серпня 2024 року, відповідно до якої спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нотаріальній конторі не заводилось.

7.Інформаційна довідка зі Спадкового рестру від 20 серпня 2024 року, відповідно до якої за вказаними параметрами « ОСОБА_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 » інформація в Спадковому реєстрі відсутня.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Позивача (пункт ІІІ.1 цього Рішення).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все майно, що належатиме їй на день смерті, заповідає ОСОБА_1 ( пункт ІІІ.2 цього Рішення)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла та після її смерті відкрилась спадщина, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( пункт ІІІ.1 цього Рішення).

Станом на час розгляду справи нотаріальна справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, що підтверджується інформацією Тисменицької державної нотаріальної контори та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру ( пункти ІІІ.5 та ІІІ.6 цього Рішення).

V. Висновки суду

Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та, як наслідок, цей же день є часом відкриття спадщини після її смерті.

Таким чином, строк для прийняття спадщини після ОСОБА_2 сплинув 27 березня 2022 року.

Позивач в цей строк не звернулась із заявою про прийняття спадщини ані за законом на підставі статті 1261 Цивільного кодексу України як донька спадкодавця, ані за заповітом.

У відповідності до статті 1272 Цивільного кодексу України Позивач має право на визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини за умови доведення Суду поважності причин пропуску такого строку.

На обгрунтування поважності такої причини Позивач зазначає, що він не знав про наявність заповіту до березня 2024 року.

Вирішуючи питання про поважність причини пропуску строку, Суд зазначає наступне.

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика палата Верховного Суду в постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 зазначила, що за конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.

Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

В конкретній справі Суд бере до уваги, що Позивачеві не було відомо про наявність заповіту до моменту його виявлення. В справі відсутні відомості щодо конкретної дати виявлення заповіту.

Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Хоча Позивачем і не доведена конкретна дата виявлення заповіту, Суд вважає, що наявними доказами в цій конкретній справі доведено, що дійсно Позивачеві не було відомо раніше про наявність такого заповіту та про обізнаність Позивача із наявністю заповіту тільки після його знаходження.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої палати від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 (пункти 151-154) необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте така необізнаність повинна ототожнюватися з незнанням спадкоємцем про його право на спадкування загалом; в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.

Обставини усвідомлення особою того, що вона має право на спадкування за законом, наприклад, на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування, та невчинення нею жодних активних дій з прийняття спадщини та щодо встановлення спадкової маси не можуть обґрунтовувати поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, про існування якого особа не знала.

Після закінчення строку, передбаченого ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини, право спадкоємця на прийняття / відмову від прийняття спадщини є реалізованим, а його результат не підлягає зміні у зв`язку з обставинами, які залежали від самого спадкоємця, до яких, зокрема, входить пасивна поведінка спадкоємця, який усвідомлює чи повинен усвідомлювати (на підставі своєї спорідненості із спадкодавцем та відсутністю спадкоємців попередньої черги, закликаних до спадкування) наявність у нього права на спадкування.

Таким чином, при вирішенні питання щодо наявності або підстав для поновлення строку для прийняття спадщини в конкретній справі необхідно встановити, чи мав право Позивач на отримання спадщини за законом.

Відповідно до тексту позовної заяви, Позивач є донькою померлої ОСОБА_2 , тобто відноситься до спадкоємців за законом першої черги.

Таким чином, в цій конкретній справі фактичні обставини є аналогічними обставинам у справі № 686/5757/23, а саме:

-Позивач відноситься до спадкоємців за законом першої черги,

-Позивач не вступив у спадщину на підставі статей 1258, 1261 Цивільного кодексу України,

-активні дії щодо прийняття спадщини Позивач почав вчиняти після спливу шестимісячного строку через значний час (в цій конкретній справі через 3 роки після відкриття спадщини, що втричі перевищує строк у справі № 686/5757/23, у якій викладені висновки Великої палати Верховного Суду);

-про наявність заповіту Позивачеві стало відомо вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Велика палата Верховного Суду у вищевказаній справі за аналогічних обставин виснувала, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

Суд враховую цей висновок Верховного Суду при застосуванні тих же норм права, в зв`язку із чим приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Позивач, будучи спадкоємцем за законом, не звернувся із відповідною заявою протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, що свідчить про відсутність у Позивача поважних причин для поновлення строку для прийняття спадщини.

У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивачем не надано будь-яких доказів щодо проживання разом із ОСОБА_2 однією сім`єю.

Таким чином, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

VI. Щодо судового збору

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, сплата судового збору в цій справі покладається на Позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном на 3 (три) місяці, з часу вступу рішення в законну силу, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

ВІДПОВІДАЧ: Тисменицька міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, місто Тисмениця, вулиця Галицька, будинок 17, код в єдиному державному реєстрі підприємств , установ та організацій 04356165.

дата складення повного судового рішення 25 жовтня 2024 року.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО