Справа № 359/7204/24
Провадження №2/359/2703/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Кулик Т.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року представник ПАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В позові позивач зазначив, що 05 липня 2023 року о 06 год. 00 хв. за адресою: с.Проців, вул. Хутірська, 20, відповідач керував автомобілем RENAULT MASTER (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору (опора № 6 повітряної лінії (ПЛ) 0,4 кВ Л-4 від трансформаторної підстанції (КТП) № 791). При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, без потерпілих. Станом на дату дорожньо-транспортної пригоди та на дату подання позовної заяви до суду об`єкт основних засобів ПЛ 0,4 кВ Л-4 від КТП № 791 обліковується на балансі Позивача, а пошкоджена опора № 6 є складовою частиною даного основного засобу. Збиття опори № 6 відбулося в результаті наїзду автомобіля RENAULT MASTER державний номерний знак: НОМЕР_2 . Представниками ВРПП Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 199662, в якому представниками Національної поліції було зафіксовано особу водія - ОСОБА_2 . Даний факт підтверджується постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 359/6586/23 від 31.07.2023 року, відповідно до якої винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2 , водія автомобіля марки RENAULT MASTER номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок вищевикладених неправомірних дій відповідача було пошкоджено майно, що обліковується на балансі Позивача на суму 13776 грн. 45 коп.

У зв`язку з вище викладеним позивач просив суд стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 13 776,45 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

10 липня 2024 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Кравченко І.О., відповідно до якого остання зазначила, що відповідач не визнає позовних вимог з огляду на наступне. 06 квітня 2023 року між власником автомобіля Renault Master з номерним знаком НОМЕР_3 ТОВ «МИЗА» та ТДВ СК «Альфа-Гарант» був укладений договір № 12-ДЦВ/ЕР-214002635 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На підставі укладеного договору ТДВ СК «Альфа-Гарант» видало поліс № 214002635, строк дії поліса з 12.04.2023 по 11.04.2024. Тобто, на момент ДТП відповідальність особи, яка на законній підставі експлуатувала транспортний засіб Renault Master н.з Al3655НІ, була застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідач на місці події ДТП виконав свої обов`язки водія транспортного засобу, причетний до такої пригоди, а саме повідомив про ДТП відповідний підрозділ Національної поліції, страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» та позивача. На підставі повідомлення відповідача про настання страхового випадку у ТДВ СК «Альфа- Гарант» була відкрита страхова справа № ЦВ/23/3550. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 160 000 гривень. Враховуючи суму вимог позивача, розмір заподіяної йому шкоди знаходиться в межах ліміту відповідальності страховика. Таким чином у даній справі належним відповідачем мав би бути страховик. Крім того позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір, заподіяної йому шкоди внаслідок пошкодження його майна в результаті дій відповідача. Враховуючи вище вказане представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

17 вересня 2024 року через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача зазначив, що йому не була відома обставина про укладання договорів між власником транспортного засобу та ТДВ СК «Альфа-гарант». Позивач вважає за необхідне зазначити, що судами, в результаті розгляду справ № 372/1393/24, № 370/2055/20, 370/2516/20, 370/2029/19 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було прийнято рішення про задоволення позовних вимог Оператора системи розподілу в повному обсязі. Враховуючи, що Позивачеві не було відомо про те, що між власником транспортного засобу Renault Master з номерним знаком НОМЕР_4 , ТОВ «МИЗА» та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено Договір, а також, враховуючи рішення судів у справах про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, Позивач заперечує проти тверджень Відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву про те, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі. Також заперечив проти тверджень відповідача про недоведеність розміру заподіяної шкоди та просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2023 року у справі 359/6586/23 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В постанові зазначено, що 05.07.2023 року о 06 год. 00 хв. в с.Проців по вул. Хутірська, 20 керував транспортним засобом марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_4 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, та скоїв наїзд на електроопору. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, без потерпілих. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 10 серпня 2023 року.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, яким керував відповідач ОСОБА_2 , була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», за полісом обов`язкового страхування №214002635.

Згідно з полісом №214002635 від 06.04.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії з 12.04.2023 до 11.04.2024 включно, забезпечений транспортний засіб тип "С1", марка, модель Renault Master, номерний знак НОМЕР_4 , 2008 року випуску. Страхова сума визначена полюсом: 1) За шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) 320000,00 гривень; 2) За шкоду, заподіяну майну 160000,00 гривень.

З довідки №б/н від 25.06.2024 року слідує, що вартість проведених робіт по відновленню збитої транспортним засобом опори за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проців, вул. Хутірська, 20, складає: 1. Витрати на послуги з транспортування - 2 227 грн. 47 коп.; 2. Витрати на матеріали - 9821 грн. 30 коп.; 3. Витрати на виконання робіт з відновлення - 1727 грн. 68 коп.

У частинах першій та другій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до частини 1, 2 статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з пунктом 1.8 статті 1 Закону страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Отже, видача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди щодо істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ СК "Альфа-Гарант" від 06.04.2023 року №214002635.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону).

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди, так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Внаслідок заподіяння під час дорожньо-транспортної пригоди шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених указаним Законом випадках - Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів").

У пункті 35.1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" зазначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

За правилами абз. 1 пункту 36.4 статті 36 вказаного Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що транспортний засіб, яким керував відповідач ОСОБА_2 під час ДТП був забезпечений полісом №214002635 від 06.04.2023 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності 160000,00 грн., а відповідно до заявлених позовних вимог розмір завданої шкоди становить 13776,45 грн., що не перевищує ліміту відповідальності ТДВ СК "Альфа-гарант", отже дана позовна заява, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 282, 284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя Чирка С.С.