Провадження № 2/761/7874/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 84 879,97 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.04.2020 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №491023420, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надав позичальнику кредит у сумі 59 805,10 грн., строк кредиту 24 місяці на споживчі потреби з відсотковою ставкою 39,90% річних.

Як зазначає позивач, АТ «Альфа-Банк» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 59 805,10 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість.

В подальшому, 20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором №491023420 від 15.04.2020 року.

Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на момент переходу права вимоги становить 84 879,97 грн.: 56 523,74 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 28 356,23 грн. - заборгованість по відсоткам.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на заявлені вимоги до суду не направив.

Враховуючи положення статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.04.2020 року між АТ «Альфа-Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено кредитний договір №491023420, згідно якого Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит в сумі 59 805,10 грн. на споживчі потреби, строком на 24 місяці з відсотковою ставкою 39,90% річних.

Пунктом 3 оферти передбачено, що ОСОБА_1 просив надати кредит для повернення заборгованості за кредитним договором №630946262 від 19.06.2018 року. Розмір - 59 805,10 грн.; спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк».

Позивач не надав доказів, що на виконання положень п. 3 оферти, кошти в сумі 59 805,10 грн. як сплата заборгованості за кредитним договором №630946262 від 19.06.2018 року були перераховані на рахунок № НОМЕР_1 .

Натомість, в матеріалах справи наявна виписка з рахунку відповідача, з якої вбачається, що останній частково повертав кредитні кошти.

20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу №3.

Як зазначив позивач, відповідно до зазначеного договору ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» отримало право вимоги за кредитним договором №491023420 від 15.04.2020 року.

В той же час, позивач надав суду копію Додатку 1-1 до Договору факторингу №3 від 20.09.2021 року, який не містить відомостей щодо переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №491023420 від 15.04.2020 року. Замість нього вказано позичальника ОСОБА_2 . А тому суд позбавлений можливості встановити, що до позивача перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

При зверненні до суду з позовом, позивач зазначає що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 20.09.2021 року становить: 56 523,74 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 28 356,23 грн. - заборгованість по відсоткам, а всього 84 879,97 грн.

Однак, під час розгляду справи судом, суд позбавлений можливості встановити чи дійсно перейшло до позивача право вимоги за кредитним договором №491023420 від 15.04.2020 року, укладеним із ОСОБА_1 , оскільки до Договору факторингу №3 від 20.09.2021 року, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», позивач надав витяг з Реєстру боржників до Договору, який не містить відомостей щодо переходу права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №491023420 від 15.04.2020 року.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеним з відповідачем.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 526, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула