ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1326/24Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»;

відповідач: ОСОБА_1 ;

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.01.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту https://creditkasa.ua укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1035-4360.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 7 500 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 6 днів, знижена % ставка - 2,00 % в день, стандартна % ставка - 3,00 % в день.

Однак, відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому станом на 28.11.2023 року має заборгованість в розмірі 51 000 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 7 500 грн., та прострочена заборгованість за нарахованими процентами 43 500 грн.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1035-4360 від 28.01.2022 року в сумі 51000,00 та судовий збір в сумі 2147,20 грн., а всього 53 147,20 грн.

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «Укр Кредит Фінанс» суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, зазначивши, що відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Соснівського районного суду м. Черкаси скасувати та прийняти нове, яким частково задовольнити позов в частині сплати тіла кредиту в розмірі 7500 грн. та відсотків по кредиту у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням наведених в апеляційній скарзі обставин. Врахувати стан здоров`я відповідача та наявність 1 групи інвалідності.

В інші частині позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не заперечує факт укладення Договору на отримання ним споживчого кредиту у розмірі 7500,00 грн.

Заперечення проти позову полягають саме у правомірності нарахування та стягнення процентів за Договором у сумі 43500,00 грн.

Так, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами у сумі 43500,00 грн.

Згідно приписам ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» заборонено встановлення денної процентної ставки вище 1%. Водночас, заявлена позивачем знижена % ставка - 2,00 % в день, стандартна % ставка - 3,00 в день. Що в свою чергу суперечить вимогам закону.

Відповідач вважає необґрунтованими нарахування та вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами користування кредитом у розмірі 21 000,00 грн. Відсотки по кредиту повинні бути розраховані наступним чином: сума, що підлягає сплаті за один день - 7500 грн. * 1% = 75 грн. в день; сума, що підлягає сплаті за весь період - 75 грн. * 300 днів = 22500,00 грн.; сума відсотків, що не підлягає задоволенню - 43500 - 22500 = 21000 грн.

Також, зазначає, що відповідач є особою з інвалідністю першої групи, тому звільняється від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Таким чином, з відповідача на користь позивача не підлягає стягненню сплачений судовий збір.

При розгляді даної справи, судом не враховано перебування відповідача на службі в Збройних Силах України, та перебування на лікуванні майже протягом всього 2022-2023 років, про що суд був повідомлений та надані відповідні докази, які судом проігноровані.

У липні 2024 року представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» - Мельник В.С. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вказує, що відповідно до паспорта споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який разом з кредитним договором складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, вказано, що стандартна ставка - 3% в день; знижена ставка - 2% в день, крім того зазначено строк кредитування - 300 календарних днів. Отже, вбачається, що у паспорті споживчого кредиту зазначено, що споживач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Даний паспорт підписано 28.01.2022 року ОСОБА_1 шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором А356.

Вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Крім того, відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів не скористався та продовжував користуватися кредитом на погоджених умовах між сторонами.

Відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1035-4360 від 28.01.2022 року, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Сплачуючи кредит, відповідач вчинив конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного кредитного договору, який створив для нього певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 28 січня 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено Кредитний договір № 1035-4360.

Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 7 500 грн., строк кредитування - 300 днів, базовий період - 6 днів, знижена % ставка - 2,00 % в день, стандартна % ставка - 3,00 % в день.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з тих підстав, що ОСОБА_1 взяті зобов`язання перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс» належним чином не виконав у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість в розмірі 51000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У зв`язку з підписанням 28.01.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1035-4360, у зв`язку з чим ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 7500 грн.

Факт отримання коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» у розмірі 7500 грн. ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи, а також не заперечується і відповідачем.

Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля), про що свідчить п. 8 договору - реквізити сторін.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 7500 грн додатково підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування ОСОБА_1 суми кредиту 7500 грн. за договором №1035-4360 від 28.01.2022 року за допомогою системи EASYPAY, платіж на платіжну карту НОМЕР_1 .

Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору.

За умовами цього договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути отримані ним грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що утворилася станом на 28 листопада 2023 року у розмірі 51000 грн., яка складається із: 7500 грн - заборгованість по тілу кредиту та 43500 грн - заборгованість по відсоткам.

Із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору, який сплив 28.11.2023 року, заборгованість за процентами не нараховувалася.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що нарахування ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту та процентів здійснювалося на умов та в сумах погоджених сторонами, а розмір заборгованості здійснено з врахування здійснених відповідачем платежів для погашення заборгованості, які були зараховані на погашення процентів.

Відтак, матеріалами справи підтверджується, що позичальник ОСОБА_1 допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 51000,00

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Посилання ОСОБА_1 щодо неправомірних нарахувань відсотків в порушення ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» є безпідставними, оскільки вказаний Закон прийнятий 22.11.2023 року та набрав чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір № 1035-4360 укладений 28.01.2022 року, тобто до внесення змін до закону України «Про споживче кредитування».

Доводи апеляційної скарги про те, що положення кредитного договору відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» в частині нарахування процентів є несправедливими, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки вказаний Закон прийнятий 22.11.2023 року та набрав чинності 24.12.2023 року, а кредитний договір № 1035-4360 укладений 28.01.2022 року, тобто до внесення змін до закону України «Про споживче кредитування».

Крім того, ОСОБА_1 не оспорював укладений між ним та позивачем договір та з позовом про визнання його недійсним в цілому або в його частині до суду не звертався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 51000 грн. заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, колегія судді не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині вирішення питання про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судових витрат в розмірі 2 147,20 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 703/686/15-ц (провадження № 6-152цс17).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має І групу інвалідності з 05.07.2023 року безтерміново, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААГ № 059564 від 27.07.2023 року (а.с. 80,102).

Проте, суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув та безпідставно стягнув судовий збір з відповідача, який є особою з інвалідністю I групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від його сплати.

Оскільки ОСОБА_1 , відповідно до наданого посвідчення є інвалідом І групи, судові витрати сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси в частині стягнення загальної суми боргу підлягає до зміни, в частині розподілу судових витрат до скасування.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2024 року змінити, скасувавши в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в сумі 2147 гривень 20 копійок та зменшивши загальну суму, яка підлягає стягненню з 53147,20 грн. до 51000,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір в розмірі 2263,85 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді