Справа № 953/9889/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі судді Вітюка Р.В. розглянув матеріали справи за заявою Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за опалення та гарячу воду,

ВСТАНОВИВ:

Представниця Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (далі - Підприємство) - ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за опалення та гарячу воду у сумі 30 500,82 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Заява мотивована тим, що внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 01.09.2024 у боржників виникла заборгованість в сумі 30 500,82 грн, що утворилася за період з 01.02.2019 по 31.12.2021.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник просить стягнути заборгованість у розмірі 30 500,82 грн. У вступній частині заяви зазначено ціну позову 49 447,00 грн, а у прохальній частині просить стягнути 30 500,82 грн.

При цьому Підприємство долучило до заяви розрахунок заборгованості щодо житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; о/рах НОМЕР_1 ; споживач: ОСОБА_1 , з якого вбачається, що заборгованість за період 01.02.2019 по 31.12.2021 становить за вказаною адресою складає 19 778,19 грн, а не 30 500,82 грн, як про це зазначає Підприємство у заяві.

Тобто з наданого розрахунку, яким заявник обгрунтовує розмір заявлених вимог (обставини, на яких грунтуються його вимоги), вбачається, що розмір заборгованості є меншим від заявленої до стягнення суми.

При цьому характерними ознаками наказного провадження є спрощена форма провадження, оскільки має місце "усічена" цивільно-правова форма (не в повній мірі поширюються принципи гласності, усності, змагальності), а видача наказу здійснюється лише за вимогами щодо яких відсутній спір на підставі безспірних письмових доказів, поданих заявником. Таких доказів Підприємство, на заявлену ним суму не надало.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано обставини, на яких ґрунтуються його вимога, зокрема сума заборгованості, яку останній просить стягнути та не надано доказів, які б підтверджували заявлену суму безспірної вимоги до стягнення.

При цьому у суду відсутня можливість застосувати положення ч. 3 ст. 165 ЦПК України, оскільки заявником не обгрунтовано розмір заявлених вимог (обставини, на яких грунтуються його вимоги), що передбачено п. 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163, ЦПК України, а не заявлення частини вимог які не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, ч. 3 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що матеріали заяви не містять обґрунтування суми заборгованості, яку заявник просить стягнути та не додано відповідних доказів на підтвердження такої суми, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за поданою заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 161 - 167, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Харківські теплові мережі" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за опалення та гарячу воду.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що внесена сума судового збору поверненню не підлягає. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання.

Суддя Роман ВІТЮК