Справа № 727/2727/24
Провадження № 2/727/835/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

за участю секретаря судового засідання Рудої І.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Душинська Ніна Валеріївна про визнання договору іпотеки недійсним, скасування запису в Державному реєстрі іпотек та визнання права іпотекодержателя за іпотечним Договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , та в якому просить визнати недійсним з моменту вчинення договір іпотеки від 07 лютого 20224 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та скасувати запис що був внесений приватним нотаріусом Душинською Ніною Валеріївною до Державного реєстру іпотек.

Визнати за позивачем права власності на нежитлове приміщення, загальною площею 88,7 кв.м., що складається з: в підвалі: коридора 3-3 площею 16,30 кв.м, вбудованої шафи 3-4 площею 0,90 кв.м., приміщення 3-5 площею 17,50 кв.м., приміщення 3-6 площею 18,80 кв.м., вбиральні 3-7 площею1,90 кв.м, коридора 4-1 площею 14,10 кв.м, приміщення 4-2 площею 17,40 кв.м., вбиральні 4-3 площею 1, 80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2012 між відповідачем та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 2012/980-МК1, на підставі якого отримав в кредит 461056,80 грн, з процентною ставкою 22,9% термін повернення до 27.07.2018 року.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором був укладений Іпотечний договір від 28 грудня 2012 року нежитлове приміщення, загальною площею 88,7 кв.м., що складається з: в підвалі: коридора 3-3 площею 16,30 кв.м, вбудованої шафи 3-4 площею 0,90 кв.м., приміщення 3-5 площею 17,50 кв.м., приміщення 3-6 площею 18,80 кв.м., вбиральні 3-7 площею1,90 кв.м, коридора 4-1 площею 14,10 кв.м, приміщення 4-2 площею 17,40 кв.м., вбиральні 4-3 площею 1, 80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі договору відступлення права вимоги № GL19N617898ПВФОН між ТОВ ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ПАТ КБ «Надра» позивач набув права вимоги за вказаним договором.

В подальшому ТОВ ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було здійснено відчуження вказаного нерухомого майна шляхом укладення договору купівлі продажу з ТОВ «ПОЗИКА».

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 29.09.2023 року у справі N?727/2163/23 в задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар?я Володимирівна про витребування майна із чужого незаконного володіння, було відмовлено повністю.

Однак, постановою Чернівецького апеляційного суду від 10.01.2024 року у справі N?727/2163/23, яке набрало законної сили 10.01.2024 року, було скасовано Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 вересня 2023 року в частині відмови у позові Хмель до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про витребування, а саме: позов Хмель (Рябоконь) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про витребування майна задовольнити. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на користь Хмель (Рябоконь) нежитлове приміщення загальною площею 88, 7 кв.м., що складається з ? коридору 3-3 площею 16,30 кв.м, вбудованої шафи 3-4 площею 0,90 кв.м., приміщення 3-5 площею 17,50 кв.м., приміщення 3-6 площею 18,80 кв.м., вбиральні 3-7 площею 1,90 кв.м, коридору 4-1 площею 14,10 кв.м, приміщення 4-2 площею 17,40 кв.м, вбиральні 4-3 площею 1, 80 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта майна 101). Змінити мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 вересня 2023 року в частині відмови у позові Хмель до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про витребування майна. Отже, право власності ОСОБА_5 на предмет іпотеки було відновлено.

Станом на дату подачі даної позовної заяви про визнання договору іпотеки недійсним, скасування запису в Державному реєстрі іпотек та визнання права іпотекодержателя за іпотечним Договором, заборгованість ОСОБА_5 перед ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» як правонаступника ПАТ «КБ НАДРА» становить 1 027 566,62 грн.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконує зобов?язання за кредитним та іпотечним договором, ОСОБА_3 додатково було укладено договір іпотеки від 07.02.2024 року з ОСОБА_4 , про що внесено запис в Державний реєстр Іпотек.

Варто зауважити, що станом на дату подачі даної позовної заяви, Договір іпотеки, що укладений між Публічним акціонерним товариством комерційний Банк «Надра» (правонаступником якого стало ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та ОСОБА_6 від 28.12.2012 року не припинив свою дію.

Також, ОСОБА_3 не здійснила повідомлення першочергово іпотекодержателя, а саме ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та не отримала згоду на укладення Договору іпотеки з іншою особою, чим порушила права ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» передбачені Договорами та законодавством України.

Позивач вважає, що договір іпотеки від 07.02.2024 року, не відповідає вимогам статей 203, 215 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з указаним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 березня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання..

25 квітня 2024 року до суду надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , в якому відповідач заперечив позовні вимоги та просив суд відмовити в задоволені позовних вимог з підстав викладених в ньому.

29 травня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача представника відповідача, поданий його представником ОСОБА_7 , в якому заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позов є необґрунтованим та безпідставним, оскільки відсутні підстави для визнання договору іпотеки від 07 лютого 2024 року недійсним, зокрема, спірне нерухоме майно на час укладення відповідного договору належило на праві власності відповідачу, право власності не припинено і не скасовано.

Крім того, в момент укладення договору іпотеки між сторонами було додержано загальні вимоги, які необхідні для чинності правочину: зміст правочину не суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Також, ні ЦК України, ні Законом України «Про іпотеку» не передбачено як підставу для визнання недійсності договору іпотеки скасування судового рішення.

Інших підстав для визнання правочину недійсним цивільним законодавством не передбачено, а перелік передбачений статтею 215 ЦК України є вичерпним і має бути дотриманим саме в момент вчинення правочину.

Враховуючи викладене, договір іпотеки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від 07 лютого 2024 року укладено з дотриманням усіх вимог цивільного законодавства.

Окрім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено та не обґрунтовано яким чином порушені його права при укладенні договору іпотеки та яке відношення він має до правовідносин між відповідачами, що виникли з оспорюваного договору іпотеки.

З урахуванням вищевикладеного, сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

11 червня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 , надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, які були надані в судових засіданнях, дослідивши подані докази з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив наступне.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність позивача та третьої особи.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом, встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 09 2023 року у цивільній справі № 727/2163/23 в задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар?я Володимирівна про витребування майна із чужого незаконного володіння, було відмовлено повністю.

Відповідно до постанови Чернівецького апеляційного суду від 10.01.2024 року у вказіній справі, яке набрало законної сили 10.01.2024 року, було скасовано Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 вересня 2023 року в частині відмови у позові Хмель до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про витребування, а саме: позов Хмель (Рябоконь) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про витребування майна задовольнити. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на користь Хмель (Рябоконь) нежитлове приміщення загальною площею 88, 7 кв.м., що складається з коридору 3-3 площею 16,30 кв.м, вбудованої шафи 3-4 площею 0,90 кв.м., приміщення 3-5 площею 17,50 кв.м., приміщення 3-6 площею 18,80 кв.м., вбиральні 3-7 площею 1,90 кв.м, коридору 4-1 площею 14,10 кв.м, приміщення 4-2 площею 17,40 кв.м, вбиральні 4-3 площею 1, 80 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта майна 101).

Змінити мотивувальну частину рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 вересня 2023 року в частині відмови у позові Хмель до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про витребування майна.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме мано, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуженні об`єктів нерухомого майна № 364823145 від 07 лютого 2024 року вбачається, що на підставі вище зазначених судових рішень, позивачем 02.02.2024 року, було здійснено реєстрацію прав власності на нежитлове приміщення загальною площею 88, 7 кв.м., що складається з коридору 3-3 площею 16,30 кв.м, вбудованої шафи 3-4 площею 0,90 кв.м., приміщення 3-5 площею 17,50 кв.м., приміщення 3-6 площею 18,80 кв.м., вбиральні 3-7 площею 1,90 кв.м, коридору 4-1 площею 14,10 кв.м, приміщення 4-2 площею 17,40 кв.м, вбиральні 4-3 площею 1, 80 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта майна 101).

07.02.2024 року між Хмель ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 , було укладено договір іпотеки про що було внесено відомості до Державного реєстру Іпотек. Вказане сторонами не оспорюється.

Позивач, звертаючись до суду з вказаним позовом, посилався на те, що оспорюваний договір іпотеки на відповідає вимогам статей 203, 215 ЦК України, оскільки був вчинений особою, яка не є власником предмету іпотеки.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 572, 575 ЦК України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до статті 583 ЦК України та статті 5 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавцем може бути власник майна.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Тлумачення статей 215, 216 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 523/7609/17 (провадження № 61-15309св19).

Недійсність - це така ознака правочину, який його сторони мали намір укласти чи уклали, яка має бути притаманна цьому юридичному факту на момент його вчинення. Якщо недійсність обґрунтовується обставинами, які на момент його вчинення не існували, це не може бути підставою для рішення суду про визнання його недійсним.

Так само позивач у справі повинен мати право на позов у матеріальному сенсі на момент вчинення правочину (постанова Верховного Суду від 06 липня 2022 року у справі № 463/1294/19 (провадження № 61-18105св20).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що в ході судового розгляду судом встановлено, що на момент укладення договору іпотеки від 07 лютого 2024 року ОСОБА_1 , була власником нежитлове приміщення загальною площею 88, 7 кв.м., що складається з коридору 3-3 площею 16,30 кв.м, вбудованої шафи 3-4 площею 0,90 кв.м., приміщення 3-5 площею 17,50 кв.м., приміщення 3-6 площею 18,80 кв.м., вбиральні 3-7 площею 1,90 кв.м, коридору 4-1 площею 14,10 кв.м, приміщення 4-2 площею 17,40 кв.м, вбиральні 4-3 площею 1, 80 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта майна 101) та право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано за нєю в державному реєстрі речових прав, що свідчить про відсутність обставин на момент вчинення правочину, якими позивач обґрунтовує його недійсність.

Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 липня 2019 року у справі № 48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Отже за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа особа вправі покладатися на вказані відомості.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» скористалось правом продажу вищевказаного нерухомого майна за договором купівлі-продажу покупцю - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», від якого нерухоме майно було витребуване з незаконного володіння на користь ОСОБА_3 , на підставі вищевказаного судового рішення Чернівецького апеляційного суду від 10.01.2024 року у справі № 727/2163/23.

Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23 грудня 2020 р. за ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення загальною площею 88,7 кв.м., що складається з: в підвалі: коридору 3-3 площею 16,30 кв.м, вбудованої шафи 3-4 площею 0,90 кв.м., приміщення 3-5 площею 17,50 кв.м., приміщення 3-6 площею 18,80 кв.м., вбиральні 3-7 площею1,90 кв.м, коридору 4-1 площею 14,10 кв.м, приміщення 4-2 площею 17,40 кв.м., вбиральні 4-3 площею 1, 80 кв.м, яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 23 грудня 2020 року, зареєстрованим державним реєстратором, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д. В.

Спірні правовідносини сторін врегульовані, Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також приписами спеціального закону , яким є Закон України Про іпотеку, а саме ст. 3, 17,ст.36 Закон України Про іпотеку де визначено поняття завершення позасудового врегулювання та встановлено, що: Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація права власності (спеціального майнового права) на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: - за покупцем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу іпотекодержателем третій особі). Частина статті 36 в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018\

Як зазначалось вище, і це встановлено, судовим рішенням, що набрало законної сили , що права власності 23 грудня 2020 р. на нерухоме майно , що знаходиться у АДРЕСА_1 на нежитлове приміщення загальною площею 88,7 кв.м. зареєстровано за ТзОВ «Фінансова компанія «Позика» на підставі договору купівлі-продажу , укладеному із продавцем - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» , що свідчить про завершення позасудового врегулювання на підставі договору іпотеки , що містить застереження про право іпотекодержателя ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за основним зобов`язанням, в порядку передбаченому приписами ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Так відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" в редакції, яка діяла станом на час укладення іпотечних договорів, іпотека припиняється у разі :

- реалізація предмета іпотеки відповідно до цього Закону ;

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно із інформаційною довідкою з Держаного реєстру прав на нерухоме майно та їх обтяжень вбачається, що станом на Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика») належало на праві власності нерухоме майно , за адресою: АДРЕСА_1

Отже суду надані докази на підтвердження підстав, визначених законом, які дозволять зробити висновок, про припинення іпотеки за договором іпотеки від 28.12.2012 р. та державної реєстрації цього припинення.

Іпотека припиняється саме у разі реалізації предмета іпотеки відповідно Закону України про іпотеку, та до такої реалізації безумовно належить реалізація за договором купівлі-продажу в позасудовому порядку відповідно до ст.38 Закону України Про іпотеку, відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Глава 2. Посвідчення правочинів про відчуження та заставу майна, що Наказом від 22.02.2012 № 296/5 Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595

2.14. Підставою для припинення іпотеки та зняття заборони відчуження предмета іпотеки у випадку укладення договору купівлі-продажу є заява іпотекодержателя.

Така заява була подана реєстратору, що підтверджується інформаційною довідкою наявною в матеріалах справи, № 323250465 від 17.02.2023 року.

Згідно з вимогами статей 76 ,77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, на момент укладення договору між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат.

Ураховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, то судові витрати, відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

З огляду на викладене, керуючись Законом України «Про іпотеку», статтями 203,215,216, 572, 575, 583, 626-627 ЦК України, статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Душинська Ніна Валеріївна про визнання договору іпотеки недійсним, скасування запису в Державному реєстрі іпотек та визнання права іпотекодержателя за іпотечним Договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Повний текст рішення суду складено 30.09.2024 року.

Суддя П.С. Гавалешко