ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 208/7516/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участі секретаря судового засідання Пелих І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

20.08.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю з Дніпровського апеляційного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів.

У позові зазначено, що рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 у справі № 208/4517/24 позивача ОСОБА_1 визнано батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису № 904 вчиненого 23 жовтня 2012 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Кам`янське Дніпропетровської області, Україна (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження, внести прізвище дитини « ОСОБА_5 » та по батькові « ОСОБА_6 ».

Також, вказаним рішенням суду стягнуто на користь відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 15 травня 2024 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначене рішення не оскаржувалось та оскаржуватись не буде, на стадії підготовчого провадження позов ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів був визнаний позивачем у повному обсязі. Таке рішення суду підлягає негайному виконанню, тож аліментні платежі на користь ОСОБА_3 сплачуються позивачем в повному обсязі.

В подальшому, судовим наказом Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 у справі № 208/3697/24 стягнено з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 травня 2024 р. і до повноліття дитини.

Позивач зауважив, що він не перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачами у справі та спільно вони не проживали, однак, за домовленістю між батьками, позивач сплачував аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у розмірі, що значно перевищував рекомендований розмір, встановлений абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України.

Між позивачем та ОСОБА_3 існувала раніше та існує наразі домовленість про розмір аліментів на доньку, який становить передбачену ч. 5 ст. 183 СК України частину заробітку (доходу) платника аліментів. Такий розмір аліментів, на думку позивача, є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку доньки, оскільки позивач перебував на публічній службі та мав високий дохід, а відповідач ОСОБА_3 офіційно працює та має власний дохід, достатній для пропорційного вкладу у забезпечення та розвиток доньки.

Позивач звертає увагу суду, що позовна заява ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів була подана в умовах відсутності спору між сторонами виключно з метою офіційної реєстрації батьком дитини та фіксування досягнутої домовленості про розмір аліментів з огляду на якнайкраще забезпечення інтересів дитини.

Подібна домовленість також існувала між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , якій позивач надавав як грошові кошти у розмірі, що перевищував рекомендований розмір аліментів, так і майно в натурі, необхідне для забезпечення матері та дитини.

Однак відповідач ОСОБА_2 , в порушення досягнутих домовленостей, отримавши значну суму коштів на утримання сина ОСОБА_8 та коштів для придбання майна, наданих на виконання домовленості згідно ч. 1 ст. 190 СК України про передання відповідачу ОСОБА_2 нерухомого майна в рахунок аліментів на сина - трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 53.7 кв.м. та автомобіля марки «КІА SOUL», звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу із вимогою про стягнення аліментів, намагаючись максимізувати власний дохід всупереч інтересам дитини. Тож, на думку позивача, ОСОБА_2 , будучи повністю працездатною особою середнього віку, маючи вищу юридичну освіту, придбані їй позивачем житло та автомобіль, не працює, недбало веде побут дитини та роками забезпечує власне існування виключно за рахунок коштів, отриманих від позивача на утримання сина ОСОБА_8 .

Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_2 , маючи можливість отримувати власний дохід та робити пропорційний вклад в гармонійний розвиток сина ОСОБА_8 , свідомо обрала шлях неробства та зловживання правом на аліменти з використанням малолітнього сина, переслідуючи лише мету власного збагачення та ухилення від праці, надаючи малолітньому сину приклад негідної поведінки та нехтуючи його інтересами, що виражається у використанні на власні потребі коштів, наданих їй позивачем на утримання та лікування сина.

З огляду на викладене, наявність рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 № 208/4517/24 та судового наказу від 10.07.2024 № 208/3697/24, позивач наразі зобов`язаний сплачувати аліменти в більшому ніж встановлено законом розмірі, а саме половину заробітку (доходу) платника аліментів, замість однієї третини.

При цьому позивач звертає увагу суду, що він і сам є особою пенсійного віку (65 років), тому потребує суттєвих витрат для підтримання власного здоров`я та профілактики вікових хвороб, тоді як відповідач ОСОБА_2 є повністю працездатною особою середнього віку з вищою юридичною освітою, не несе витрат на винайм житла, оскільки має придбані на кошти позивача житло у центрі міста Кам`янське та автомобіль, тобто має як фактичну можливість так і юридичний обов`язок заробляти власною працею кошти на утримання сина ОСОБА_8 .

ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, тож вважає, що передбачений законом розмір аліментів у випадку наявності двох дітей - третина заробітку (доходу), тобто по 1/6 частки на кожну дитину у декілька разів перевищуватиме рекомендований розмір аліментів, встановлений абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, таким чином, обов`язок батька на належне утримання обох дітей буде значно перевиконаний.?

Позивач переконаний, що на день звернення до суду із позовом, наявне порушення принципу рівності обов`язків батьків - відповідач ОСОБА_2 не здійснює будь-якого фінансового вкладу в утримання малолітнього сина, обмежуючись лише формальним наданням місця проживання сину, тоді як позивач повністю фінансово утримує сина ОСОБА_8 , та, відповідно, його матір - відповідача ОСОБА_2 .

За наведених обставин позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 № 208/3697/24 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 № 208/4517/24 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 22.08.2024 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копію зазначеної ухвали та позовну заяву з додатками надіслано на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачів.

Тож, сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

12.09.2024 до суду надійшла письмова заява ОСОБА_3 про визнання позову та розгляд справи за відсутності відповідача.Таку позицію відповідач ОСОБА_3 мотивує тим, що зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 р. № 208/4517/24 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 (однієї чверті) частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 (однієї шостої) частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку відповідає приписам ч. 5 ст. 183 СК України. Вважає, що приведення розміру аліментів, які сплачуються позивачем ОСОБА_1 на двох дітей до розміру, встановленого законом третини заробітку (доходу), тобто по 1/6 частки на кожну дитину, є справедливим та законним. Також, відповідач ОСОБА_3 погодилась з тим, що позивач ОСОБА_1 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, тому передбачений законом розмір аліментів у випадку наявності двох дітей - третина заробітку (доходу), тобто по 1/6 частки на кожну дитину у декілька разів перевищуватиме рекомендований розмір аліментів, встановлений абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, таким чином, обов`язок батька щодо утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 буде виконаний належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 пред`явлений позов не визнала повністю, надала 03.10.2024 до суду відзив на позовну заяву та 18.10.2024 заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначила наступне.

Так, відповідач ОСОБА_2 стверджує, що між нею та позивачем ОСОБА_1 не існувало домовленості про утримання сина ОСОБА_8 та позивачем не надавались кошти на його утримання у достатньому розмірі.

До суду за примусовим стягненням аліментів з позивача вона не зверталась, оскільки побоювалась ініціювати судове провадження відносно ОСОБА_1 , який по 24.04.2024 перебував на посаді голови Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, та, на переконання відповідача, міг вплинути на суддів, які б розглядали справу про стягнення з нього аліментів.

Також, відповідач ОСОБА_2 стверджує, що трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 53.7 кв.м. та автомобіль марки «КІА SOUL» для сина ОСОБА_8 позивачем ОСОБА_1 не придбавались.

ОСОБА_2 стверджує, що утримує сина ОСОБА_8 самостійно, посилається на наявність у нього інвалідності з дитинства, та, на її думку, зміна сімейного стану позивача не настала, так як донька ОСОБА_7 народилась ще у 2012 р., а зміна його майнового стану не настала, а його дохід збільшився, оскільки позивач у період часу з травня по липень 2024 р. не отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Крім того, відповідач стверджує про наявність заборгованості позивача по аліментам та, на її переконання, встановленого законом розміру аліментів не існує, оскільки норма ч. 5 ст. 183 СК України стосується виключно визначення розміру аліментів під час наказного провадження.

На підставі викладеного, відповідач ОСОБА_2 прохала суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

17.10.2024 до суду надійшла відповідь на відзив позивача, у якому останній спростовує всі доводи відповідача ОСОБА_2 , та просить суд ухвалити рішення про повне задоволення його позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, судом встановлено наступне.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 № 208/4517/24 позивача визнано батьком дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису № 904 вчиненого 23 жовтня 2012 р. Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Кам`янське Дніпропетровської області, Україна (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, та видати нове свідоцтво про народження, внести прізвище дитини « ОСОБА_5 » та по батькові « ОСОБА_6 ».

Цим рішенням також стягнуто на користь відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду, тобто з 15 травня 2024 р. і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 29.07.2024 р.

Крім того, судовим наказом Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 № 208/3697/24 стягнено з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 02 травня 2024 р. і до повноліття дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Ч. 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 № 727/1599/22, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Наведений правовий висновок Верховного Суду є послідовною практикою, так, у постанові від 10.10.2023 № 682/2454/22-ц Верховний Суд знову зауважив, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так зміна і сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

З огляду на наявність рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 № 208/4517/24 та судового наказу від 10.07.2024 № 208/3697/24, позивач ОСОБА_1 наразі зобов`язаний сплачувати аліменти в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів.

Посилання ОСОБА_2 в своїх запереченнях на відповідь на відзив про відсутність визначення у законодавстві розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів спростовується змістом ч. 5 ст. 183 СК України та ст. 160-173 ЦПК України.

У випадку розгляду судом справи щодо стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 одночасно на двох дітей, то в силу приписів ч. 5 ст. 183 СК України, розмір аліментів становив би третину заробітку (доходу), тобто по 1/6 частки на кожну дитину.

Саме вказана норма закону регулює базовий розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, а подальше зменшення або збільшення такого розміру аліментів можливе шляхом подання окремої позовної заяви з відповідними вимогами, підставами та обґрунтуванням.

Однак, судові провадження щодо стягнення з позивача аліментів розглядались в окремих справах та провадженнях (наказному та позовному), тому виникла юридична колізія щодо визначення частки його доходу, яка підлягає стягненню на кожну дитину, тому слушними є доводи позивача про необхідність приведення розміру аліментів, які стягуються з нього, до розміру, встановленого законом.

Доводи відповідача ОСОБА_2 щодо неможливості звернення її до суду з огляду на перебування позивача ОСОБА_1 на посаді судді до 24.04.2024 р. спростовуються приписами законодавства, які врегульовують цивільний спір громадянина з особою, яка перебуває на публічній службі.

Так, згідно ч. 1 ст. 26 ЦПК України, підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Право на звернення ОСОБА_2 до суду за стягненням аліментів додатково було захищене можливістю заявлення нею відводу складу суду та апеляційному/касаційному оскарженню судового рішення. Таким чином, ніщо об`єктивно не перешкоджало ОСОБА_2 звернутись до суду за стягненням аліментів ще у 2012 році, одразу після народження сина ОСОБА_8 .

Твердження відповідача ОСОБА_2 про відсутність аліментних виплат в достатньому розмірі на утримання сина ОСОБА_8 за домовленістю з батьком дитини ОСОБА_1 спростовується наявною у матеріалах справи випискою АТ КБ «ПриватБанк». Так, позивачем ОСОБА_1 було сплачено відповідачу ОСОБА_2 коштів на утримання сина ОСОБА_8 :

- у 2020 р. 130 730 грн;

- у 2021 р. 231 798 грн;

- у 2022 р. 157 191 грн;

- у 2023 р. 164 214 грн;

- у 2024 р. 32 160 грн (з 01.01.2024 р. по 15.04.2024 р.).

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів від позивача ОСОБА_1 на її банківський рахунок та факт незвернення її до суду за стягненням аліментів протягом одинадцяти років достовірно підтверджує факт наявності домовленості між ними щодо утримання дитини згідно ч. 1, 2 ст. 181 СК України.

Наведені документально підтверджені виплати позивача ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 у декілька разів перевищували навіть рекомендований, а не мінімальний розмір аліментів.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на відсутність зміни сімейного стану позивача ОСОБА_1 з огляду на народження доньки ОСОБА_7 ще у 2012 р. не відповідають дійсному змісту ст. 192 СК України. Правовідносини щодо стягнення з позивача аліментів на дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_7 виникли у 2024 році, оскільки раніше питання щодо сплати аліментів були узгоджені між позивачем та відповідачами в порядку ч. 1, 2 ст. 181 СК України.

Аргумент ОСОБА_2 щодо відсутності факту зміни матеріального стану позивача спростовується наданими ним документами так, згідно довідки Б-с-942 від 27.06.2024 р. Територіального управління Державної судової адміністрації України в Днiпропетровській областi, до 24.04.2024 р. позивачем отримувався щомісячний дохід суддівська винагорода розміром 131 795, 40 грн, яка складалась з посадового окладу розміром 69 366 грн, доплати за вислугу років розміром 55 492, 80 грн та доплати за перебування на адміністративній посаді розміром 6 936, 60 грн.

Однак, згідно довідки № 0400-010211-8/168063 від 15.08.2024 р. Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щомісячний дохід позивача зменшився до 94 892, 69 грн (довічне грошове утримання суддів у відставці).

Суд звертає увагу, що з вказаного щомісячного доходу позивача ОСОБА_1 передбачений законом розмір аліментів у випадку наявності двох дітей - третина заробітку (доходу), тобто по 1/6 частки на кожну дитину, становитиме 15 815, 44 грн, що майже в п`ять разів перевищує рекомендований розмір аліментів на одну дитину та повною мірою забезпечить утримання дітей.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 має рівний з позивачем ОСОБА_1 обов`язок, встановлений ч. 1 ст. 180 СК України, утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач ніяк не аргументує і документально не підтверджує, яким чином та за які кошти вона виконує свою частину обов`язку утримання сина, будучи непрацевлаштованою, тобто не маючою самостійного доходу, що підтверджується наявною у справі копією її трудової книжки.

Щодо посилань ОСОБА_2 на наявність у позивача заборгованості зі сплати аліментів, слід зазначити наступне.

Так, в провадженні Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), перебуває, зокрема, виконавче провадження АСВП № 75553426 з примусового виконання судового наказу № 208/3697/24 від 15.07.2024, виданого Петриківським районний судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.05.2024 і до досягнення дитиною віку повноліття. 17.07.2024 державним виконавцем були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 369, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Керуючись вищезазначеним, державним виконавцем за період з 02.05.2024 по 01.07.2024 було нараховано заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 6612, 58 грн.

22.07.2024 боржником ОСОБА_1 самостійно на депозитний рахунок відділу були сплачені кошти у розмірі 6981, 58 грн, які у повному обсязі погашають заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.07.2024 та витрати виконавчого провадження.

Того ж дня, у зв`язку з тим, що починаючи з 01.07.2024 позивач перебуває на обліку як пенсіонер, державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія якої надіслана до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області до подальшого виконання. Згідно постанови, заборгованість нараховувати з 01.07.2024 року згідно отриманого доходу.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Керуючись вищезазначеним та тим, що на примусовому виконанні перебувають два виконавчих провадження щодо стягнення з позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, за виконавчим провадженням АСВП № 75553426 здійснюється відрахування з пенсії у розмірі 25% щомісячно, у зв`язку з чим утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмірі якої не перевищує суму платежів за один місяць, яка станом на 01.10.2024 складає 23 723, 17 грн.

Наведені обставини виконавчого провадження підтверджуються наявним у справі листом органу виконавчої служби № 110805 від 07.10.2024.

Тобто, вказана заборгованість виникла за відсутності вини боржника, виключно внаслідок стягнення аліментів за двома виконавчими документами (виконавчим листом за рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 № 208/4517/24 та судовим наказом від 10.07.2024 № 208/3697/24) у більшому, ніж встановлено ч. 5 ст. 183 СК України розмірі (половини заробітку (доходу) платника аліментів, замість однієї третини) та пов`язаним з цим граничним обмеженням сум, які підлягають стягненню в порядку виконавчих проваджень з заробітку (доходу).

Доводи відповідача ОСОБА_2 щодо вчинення процесуальних дій іншими учасниками справи, як-то при розгляді справи про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 не мають юридичного відношення до позову про приведення аліментів до розміру, встановленого законом. Судове рішення щодо визнання позивача ОСОБА_1 батьком ОСОБА_7 набрало законної сили та оскаржене відповідачем ОСОБА_2 (як особою, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України не було.

Крім того суд також вважає безпідставними доводи відповідача ОСОБА_2 про відмову в задоволенні позовних вимог у зв`язку з встановленням сину ОСОБА_8 інвалідності, що потребує значних додаткових витрат, а також його навчання з огляду на наступне.

У постанові від 4 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 КЦС ВС зробив висновок, що додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Тож відповідач має право звернутися до суду у порядку ст. 185 СК України щодо участі позивача у додаткових витратах на дитину.

Крім того суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу дитині з інвалідністю з 10.07.2014 по 30.06.2029 р. щомісячно.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір розміром 2 422, 40 грн, тому з кожного відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 1211, 20 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 89, 264, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів, задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 10.07.2024 № 208/3697/24 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2024 № 208/4517/24 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з частки з усіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на по сплаті судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Суддя: О. А. Караул