Справа № 604/952/24
Провадження № 2-о/604/60/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

присяжних: Кузь П.М.,

Кульбаби Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Феньо О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Підволочиської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2024 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла заява представниці заявника ОСОБА_1 адвоката Драус О.О. про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та встановлення над ним опіки. Заява обґрунтована тим, що брат заявника ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, має захворювання, внаслідок якого не здатний усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, потребує постійного стороннього догляду.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 липня 2024 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 липня 2024 року у даній цивільній справі було призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 17 вересня 2024 року провадження у справі було відновлено.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Драус О.О. в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву згідно якої просила справу розглянути за її відсутності та за відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Адвокат особи, стосовно якої розглядається справа ОСОБА_2 адвокат Колцуняк Ю.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно змісту якої просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував щодо задоволення заяви про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Представниця заінтересованої особи - органу опіки та піклування Підволочиської селищної ради в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідними братами, про що свідчать відповідні копії свідоцтв про народження (а.с. 8,9).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 02 березня 2017 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримує державну соціальну допомогу як інвалід дитинства 1 групи (а.с.13).

Згідно копії довідки про склад сім`ї №607 від 06 червня 2024 року, виданої Підволочиською селищною радою, ОСОБА_1 проживає в с. Турівка разом із батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та братом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Згідно копії акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , від 31 травня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 проживає з батьками пенсіонерами та братом. Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має ІІ групу інвалідності загального захворювання, переніс інсульт, потребує стороннього догляду. Мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 часто хворіє. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з дитинства І групи (ДЦП), не пише, не читає, має порушення координації рухів, погано розмовляє, має порушення здатності до самообслуговування, повністю залежить від інших осіб, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 15).

Відповідно до довідки №168 виданої КНП «Підволочиська центральна лікарня» Підволочиської селищної ради, ОСОБА_2 знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з 17 лютого 2002 року, є інвалідом І групи з дитинства, інвалідність встановлена довічно (а.с.16).

Згідно Довідки МСЕК серії АВ №0005209 від 16 травня 2013 року, ОСОБА_2 є інвалідом дитинства, інвалідність встановлена довічно (а.с.17).

Висновком судово-психіатричного експерта №644 від 27 серпня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 страждає на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді помірної розумової відсталості, ДЦП, що досягає рівня вираженого недоумства. Враховуючи вищевказане, ОСОБА_2 не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Згідно висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя с. Турівка, опікуном над братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , особою з інвалідністю І гр. з дитинства, у разі визнання судом його недієздатним, затвердженого рішенням виконавчого комітету №174 від 09 липня 2024 року, з метою захисту особистих немайнових і майнових прав ОСОБА_2 , що за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, а також для піклування і створення йому необхідних побутових умов, здійснення за ним належного догляду, забезпечення лікування, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Підволочиської селищної ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над його братом ОСОБА_2 .

Статтею 30 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України).

Згідно положень ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст.7 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Висновком судово-психіатричного експерта №644 від 27 серпня 2024 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає на аномалію інтелектуального розвитку у вигляді помірної розумової відсталості, ДЦП, що досягає рівня вираженого недоумства, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним.

Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Зі змісту норм ЦК України та ЦПК України вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл.6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі Правила).

Згідно положень ст.55 ЦК України та п.1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

В силу положень ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно змісту ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст.67 ЦК України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його братом.

Висновком органу опіки та піклування Підволочиської селищної ради визнано доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном над братом ОСОБА_2 , даний висновок затверджено рішенняи виконавчого комітету №174 від 09 липня 2024 року.

Для ефективного виконання функцій, які покладені на опікунів та піклувальників, встановлення опіки або піклування має відбуватися за вільною згодою особи (опікуна, піклувальника), оскільки тільки за цієї умови можливе створення підопічному належних умов виховання та проживання.

З досліджених документів вбачається, що заявник погоджується бути опікуном недієздатної особи, він відповідає усім наведеним вимогам, заявник є братом особи, яка визнається недієздатною, та спроможний бути опікуном над недієздатною особою, ним створені усі необхідні умови для догляду за братом, батьки ОСОБА_2 в силу стану здоров`я та віку не можуть здійснювати догляд за сином.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки підлягає задоволенню в повному обсязі.

В силу положень ч.ч.5, 6 ст.300 ЦПК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Зігдно положень ч.7 ст.295 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст.259, 264-265, 293-294, 295-300, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Визначити строк дії рішення про визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - два роки, з дня набрання рішенням законної сили.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 положення ст.300 ЦПК України, відповідно до якого скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка була визнана недієздатною, в разі її видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування або самої особи, визнаної недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Н.Б. Сташків

Присяжні Т. І. Кульбаба

П.М. Кузь