ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування збитків, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа: ОСОБА_1 про скасування рішення, оформлене протоколом,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2020 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування збитків (т. 1 а.с. 1-3), який в подальшому уточнив (т. 1 а.с. 52-54), в обґрунтування якого посилалось на те, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у Відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , що проводилась 16 грудня 2019 року згідно підпункту 6 п. 8.4.2 ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії, а саме: «самовільне підключення струймоприймачів та електропроводки без наявності відповідних договорів про постачання електричної енергії до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом AL 2*16 від опори № 6422, виявити яке при контрольному огляді можливо. Прилад обліку відсутній. Порушення продемонстровано споживачу».

За результатами перевірки 16 грудня 2019 року Актом про порушення №003442, зафіксовано, що Відповідач розкрадає електричну енергію.

Акт про порушення підписала ОСОБА_4 без будь-яких зауважень чи заперечень, що свідчить про згоду з виявленим порушенням ПРРЕЕ.

Згідно наданих пояснень уповноважених представників позивача, за даною адресою розташований 2-х поверховий житловий будинок, а в ньому проживає велика родина, яка використовує електричну енергію на власні побутові потреби, при цьому не сплачуючи за неї.

21 грудня 2019 року за заявою відповідача ОСОБА_2 , який представляв інтереси ОСОБА_4 , засідання комісії по розгляду даного Акту про порушення було перенесено на 21 грудня 2019 року.

20 грудня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення, на якому прийнято рішення про нарахування вартості недоврахованої електричної енергії в сумі 108 089,33 грн та складено протокол №57/19.

20 грудня 2019 року на засіданні комісії, був присутній представник ОСОБА_5 , згідно довіреності від 18 грудня 2019 року, що зареєстрована в реєстрі приватним нотаріусом за №2489.

Згідно протоколу, ОСОБА_2 жодних зауважень чи заперечень до протоколу не вніс, що свідчить про згоду з рішенням комісії та прийнятим рішенням.

Разом з тим, на засідання комісії по розгляду результатів проведення вибіркової перевірки актів про порушення ПРРЕЕ, що зафіксовано актом від 23 грудня 2019 року, члени комісії виявили технічну помилку, яку було допущено в протоколі засідання комісії від 16 грудня 2019 №57/19.

За змістом даного акту, комісією було прийнято рішення: «Внести відповідні коригування в протокол від 20 грудня 2019 №57/19, а саме розрахунок вартості недоврахованої електричної енергії провести з 16 грудня 2018 року по 16 грудня 2019 року, згідно пункту 8.4.8 ПРРЕЕ.

Акт від 23 грудня 2019 про виявлення технічної описки в протоколі від 20 грудня 2019 та виправлений протокол було направлено на адресу Відповідача 04 лютого 2020 року.

На підставі виявленого порушення у відповідача, розрахунок виконано відповідно до пункту 8.4.13 за формулою 8 глави 8 ПРРЕЕ, період розрахунку склав: з 16 грудня 2018 по 16 грудня 2019 (день складання акту), тобто за 365 днів.

ОСОБА_4 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , а отже користувалася електричною енергією на власні побутові потреби та була споживачем електричної енергії.

Згідно свідоцтва про право власності від 10 березня 1995 року №148, ОСОБА_6 (чоловік ОСОБА_4 ) є власником будинку АДРЕСА_1 . Згідно технічного паспорту ОСОБА_6 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

28 лютого 2020 року згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від, спадкоємцями домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які згідно даного свідоцтва успадкували по частки спадщини. Відповідач 2, ОСОБА_2 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 лютого 2020 року, є власником 29/200 часток, що складається з частки 29/100 часток домоволодіння у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 також є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки 02 червня 2020 року надавала згоду на укладення Договору з розподілу, що також зокрема підтверджується заявою власноруч нею підписаною.

Інші співвласники житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема Відповідач 1 ( ОСОБА_4 ) та Відповідач 3 ( ОСОБА_3 ) надали письмову згоду Відповідачу 2 ( ОСОБА_2 ) на укладення Договору №0409003.

Разом з тим, Відповідач 4, ОСОБА_1 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 жовтня 2016, також є власником 26/100 частини у житловому будинку АДРЕСА_1 . Відповідач 2 ( ОСОБА_2 ) надав згоду саме ОСОБА_1 на укладення Договору з розподілу.

Позивач звертає увагу суду на той факт, що вже після усунення порушення ПРРЕE 21 травня 2020 року з Відповідачем 2 ( ОСОБА_2 ) було укладено Договір з розподілу електричної енергії, 20 липня 2020 року між позивачем та відповідачем 2 ( ОСОБА_2 ) укладено Договір на інтернет послуги та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . А 28 липня 2020 між позивачем та Відповідачем 4 ( ОСОБА_1 ) також після усунення порушення ПРРЕЕ укладено Договір з розподілу та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Крім того, з аналізу особового рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що щомісячне споживання електричної енергії є досить значним, близько 1400 - 1600 кВт. Тобто, після того як представниками позивача було усунено безоблікове споживання електричної енергії без приладу обліку, та за заявою Відповідача 2 ОСОБА_2 ) до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про укладення Договору та встановлення приладу обліку, споживання електричної енергії є доволі великим.

На підставі вищевикладеного, просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь 108 089,33 грн вартості недорахованої електричної енергії, та витрати за сплату судового збору у розмірі 2 102,00 грн.

У серпні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про скасування рішення, оформлене протоколом (т. 1 а.с. 146-154), який в подальшому уточнили (т. 1 а.с. 191-198), в обґрунтування якого посилались на те, що під час складання акту від 16 грудня 2019 року ОСОБА_4 перебувала в житловому будинку, вийшла, коли її покликали представники ДТЕК та підписала акт про порушення, так як із за хронічних захворювань (глухота, провали пам`яті), тяжко сприймає інформацію, іноді не розуміє про що йдеться мова.

На Акті виміру зразка повода (кабелю) №003442 від 16 грудня 2019 року підпис побутового споживача, ОСОБА_4 , у графі «З актом ознайомлений та згоден (підпис побутового споживача)» відсутній.

Також підпис побутового споживача, ОСОБА_4 , відсутній у Додатку 1 до Акту про порушення №003442.

Оскільки Акт про порушення №003442 від 16 грудня 2019 року було складено відносно ОСОБА_4 , а нараховані відповідно до рішення комісії, оформленого протоколом №57/19 від 20 грудня 2019 року, збитки, заявлені до стягнення з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в солідарному порядку, останні у відповідності до п.8.2.6. ПРРЕЕ та ст.ст. 15,16 ЦК України мають право на оскарження даного рішення в судовому порядку, так як до участі під час проведення перевірки не запрошувались, акт про порушення №003442 від 16 грудня 2019 року складався за їх відсутності та його копія останнім не направлялась.

Позивачі під час складання Акту в житловому будинку не мешкали, їм було невідомо про самовільне підключення, тому що будинок був на балансі енергомережі інституту фізкультури, Договори на постачання електроенергії з ДТЕК ніколи не укладались.

Посилання Відповідача, що ОСОБА_2 отримав протокол комісії та не мав зауважень не є фактом ознайомлення ОСОБА_2 з рішенням комісії, так як він отримував протокол, як представник ОСОБА_4 .

В протоколі №57/19 від 20 грудня 2019 відсутні докази ознайомлення споживача, ОСОБА_4 та її представника з правом щодо можливості оскарження рішення комісії в судовому порядку. Тому ОСОБА_4 подала 21 грудня 2019 року заяву до відповідача, що не згодна з рішенням комісії.

Відповідно до акту про порушення складеного № 003442 від 16 грудня 2019 року дата перевірки вимірювальної техніки №0503399 15 квітня 2020 року, тобто засіб вимірювання був не повірений.

На підставі вищевикладеного, просили суд скасувати рішення, оформлене протоколом №57/19 від 20 грудня 2019 року засідання комісії з розгляду актів про порушення п`ятого районну електричних мереж Дніпровських міських електричних мереж АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» по розгляду акту про порушення №0034442 від 16 грудня 2019 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2024 року позов АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про відшкодування збитків задоволено в повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вартість необлікованої електричної енергії, що виникла внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ в сумі 108 089,33 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» нпонесені судові витрати у розмірі 700,66 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» нпонесені судові витрати у розмірі 700,66 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» нонесені судові витрати у розмірі 700,66 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа: ОСОБА_1 про скасування рішення, оформлене протоколом, - відмовлено (т. 2 а.с. 115-130).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 135-142), посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, просить рішення суду в частині солідарного стягнення з неї коштів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 150-155), посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», а зустрічний позов задовольнити.

АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» скористалось своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення суду залишити без змін (т. 2 а.с. 164-166).

Інші учасники справи не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційні скарги у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Задоволяючи позов АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованості.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку і електропостановок за адресою АДРЕСА_1 що проводилась 16 грудня 2019 року згідно підпункту 6 п. 8.4.2. ПРРЕЕ було виявлено розкрадання електричної енергії, а саме: «самовільне підключення струймоприймачів та електропроводки без наявності відповідних договорів про постачання електричної енергії до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом AL 2*16 від опори №6422, виявити яке при контрольному огляді можливо. Прилад обліку відсутній, що підтверджується Актом про порушення №003442 від 16 грудня 2019 року (т. 1 а.с. 5-7).

Відповідно до Акту від 16 грудня 2019 року електропостачання було відключено через відсутність договірних обов`язків (т. 1 а.с. 8).

Згідно протоколу №57/19 засідання комісії з розгляду Акта про порушення від 16 грудня 2019 року, прийнято рішення виконати нарахування згідно з пунктом 8.4.13 ПРРЕЕ, виходячи з величини розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії, обчисленої на підставі сили струму, визначеної виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів/кабелів, що використані у схемі самовільного підключення, та допустимого струму, який може ним протікати. (т. 1 а.с. 9).

Актом засідання комісії по розгляду результатів проведення вибіркової перевірки актів про порушення ПРРЕЕ від 23 грудня 2019 року, виправлено описку в протоколі №57/19 засідання комісії з розгляду Акта про порушення від 16 грудня 2019 року, а саме зазначено правильну дату початку дії розрахункового періоду (т. 1 а.с. 10).

На підставі виявленого порушення у Відповідача, розрахунок виконано відповідно до пункту 8.4.13 за формулою 8 глави 8 ПРРЕЕ, період розрахунку склав: з 16 грудня 2018 по 16 грудня 2019 (день складання акту), тобто за 365 днів.

В матеріалах справи міститься розрахунок добового обсягу споживання електричної енергії через самовільне підключення, у сумі 108 089,33 грн (т. 1 а.с. 15).

Досудовою претензією від 21 грудня 2019 року позивач спонукав ОСОБА_4 сплатити вартість необлікованої електроенергії (т. 1 а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про право власності реєстраційний № НОМЕР_3 від 10 березня 1995 року власником будівлі за адресою АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 17), дане також підтверджується актом передачі нежитлової будівлі (т. 1 а.с. 18) та технічним паспортом (т. 1 а.с. 19-23).

В матеріалах справи міститься довідка видана ОСОБА_4 20.01.2021 року про огляд лікаря (т. 1 а.с. 39).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 лютого 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 успадкували по 29/100 часток домоволодіння АДРЕСА_3 , що належав ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 40), дані обставини підтверджуються й Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 1 а.с. 67, 71).

ОСОБА_1 є власником 26/100 частин домоволодіння у житловому будинку АДРЕСА_4 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 84).

16 березня 2020 року ОСОБА_2 та АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» уклали Договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № (т. 1 а.с. 117-120).

25 травня 2020 року ОСОБА_2 приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (т. 1 а.с. 57-63).

07 березня 2020 року ОСОБА_3 підписала заяву, як власниця квартири АДРЕСА_5 , в якій вказала, що не заперечує проти того, щоб співвласник вищезазначеної квартири ОСОБА_2 уклав та підписав договір про постачання електричної енергії та договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, щодо зазначеної квартири на своє ім`я (т. 1 а.с. 77). Таку ж заяву підписала і ОСОБА_1 , якій на підставі права власності належить 26/100 частки (квартира АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 84).

ОСОБА_1 підписала заяву приєднання, відповідно до якої, приєдналася до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за технічними даними паспорту точки розподілу за об`єктом споживача за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок: НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 78-82).

05 березня 2020 року ОСОБА_3 підписала заяву, як власниця квартири АДРЕСА_5 , в якій вказала, що не заперечує проти того, щоб співвласник вищезазначеної квартири ОСОБА_1 уклала та підписала договір про постачання електричної енергії та договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, щодо зазначеної квартири на своє ім`я (т. 1 а.с. 89). Таку ж заяву підписали ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 87-88).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 3).

Після смерті ОСОБА_4 , спадкоємцем є ОСОБА_2 , її син, дане підтверджується листом приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Литвиненко І.В. (т. 2 а.с. 53)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які є працівниками АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», підтвердили в судовому засіданні, що вони дійсно 16 грудня 2019 року виходили за адресою АДРЕСА_1 , де було виявлено самовільне підключення струймоприймачів, з будинку вийшла жінка похилого віку яка пояснила, що лічильника нема, після чого підписала акт про порушення.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звернувшись із вказаним позовом, АТ ДТЕК Дніпровські електромережі просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на відшкодування вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 108 089,33 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною четвертою ст. 26 Закону України Про електроенергетику передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору.

За змістом ст. 27 Закону України Про електроенергетику, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Вказаною вище статтею передбачено також, що правопорушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до ч.ч. 6, 10, 19, 20 п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів України; узгоджувати з оператором системи нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Згідно п. 8.2.5 ПРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.

За правилами, встановленими пунктом 1.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - Правила):

- необлікованою електричною енергією є обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно;

- побутовим споживачем є індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);

- прихованою електропроводкою є електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом комерційного обліку, яку представник електропостачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів під час попереднього контрольного огляду засобу комерційного обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити;

- самовільне підключення - це несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення;

- самовільним підключенням з порушенням схеми обліку є несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи;

- точкою комерційного обліку є точка на комерційній межі розподілу електричної мережі або умовна точка, в якій відбувається зміна власника електричної енергії і до якої відносяться дані комерційного обліку електричної енергії, що використовуються для розрахунків на ринку електричної енергії. Наскільки це можливо, точка комерційного обліку повинна збігатися з точкою вимірювання.

Положеннями пункту 8.4.13 глави 8.4 розділу VIII ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі Акта про порушення, складеного у порядку, визначеному ПРРЕЕ, зокрема, у разі виявлення порушення зазначеного у підпункті 7 пункту 8.4.2 ПРРЕЕ.

У разі виявлення порушення, зазначених у підпунктах 6-8 пункту 8.4.2. ПРРЕЕ розрахунок здійснюється за формулою (8).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України Про ринок електричної енергії порушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до ст. 317 власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто ця стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, незалежно від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому прав володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку з утримання належного йому на праві власності майна може створювати небезпеку для третіх осіб.

У постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №522/7683/13-ц викладено правовий висновок: з урахуванням положень статті 319 ЦК України власник має нести відповідальність щодо утримання та оплати майна. Тягар утримання майна належить власнику майна (стаття 322 ЦК України).

Враховуючи вищевказані норми матеріального права колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що вона фактично не мешкає за даною адресою, тому у неї не було необхідності у використанні електроенергії, а також доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стосовно того, що вони на час складання акту в будинку не мешкали, як безпідставні.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення, який був виявлений 16 грудня 2019 та, про що було складено акт.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», третя особа: ОСОБА_1 про скасування рішення, оформлене протоколом слід зазначити наступне.

Позивачі в зустрічній позовній заяві просили скасувати рішення, оформлене протоколом № 57/19 від 20 грудня 2019 року яке було прийнято з порушенням норм діючого законодавства.

А саме посилались на те, що в Акті про порушення відсутній підпис ОСОБА_4 , разом з цим, вказане спростовується наявним в матеріалах справи актом про порушення від 16 грудня 2019 року у якому в графі «З актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена особа» стоїть підпис ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 5 зворот).

Окрім того, позивачі посилались на те що під час складання Акта не проживали в будинку, не користувалися електроенергією та їм не було відомо про самовільне підключення, дане твердження не заслуговує на увагу оскільки позивачі є співвласниками даного домоволодіння, а тому зобов`язанні утримувати його в належному стані.

З вказаних вище підстав, колегія суддів відхиляє аналогічні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Посилання позивачів на те що ОСОБА_4 не була ознайомлена з рішенням комісії спростовується наданою скаргою 23 грудня 2019 року на адресу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» від ОСОБА_4 та наданою відповіддю від 13 лютого 2020 року.

Частиною 20 п. 5.5.5. ПРЕЕ передбачено покладення обов`язку на споживача не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технічних електричних мереж споживача.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог в зв`язку з їх недоведеністю.

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджуються письмовими доказами.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що сам факт наявності співвласників домоволодіння та надання ними згоди на підключення сусідньої окремої квартири до електропостачання не є доказом спільного розкрадання електроенергії є безпідставними, оскільки на всіх співвласників покладено обов`язок щодо утримання майна в належному стані. Крім того,під час розгляду справи в суді було встановлено той факт, що на момент виявлення порушення та складання акту, договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з позивачем жодним зі співвласників укладено не було, не було відкритих особових рахунків на будь-якого зі співвласників, а також не було приладу обліку електричної енергії, що під час розгляду справи спростовано не було. Договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з позивачем було укладено лише після виявлення порушення та складання акту.

Враховуючи вищевказане також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стовоно того, що факт наявності співвласників домоволодіння та надання ними згоди на підключення до електропостачання не є підставою для солідарного стягнення збитків.

Доводи апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стосовно не ознайомлення їх з Актом про порушення та не повідомлення їх про засідання комісії суд не бере до уваги, оскільки відповідачі є співвласника домоволодіння, що було підтверджено належними доказами, а тому зобов`язані утримувати майно, що їм належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, колегія суддів також звертає увагу на те, що ОСОБА_2 був присутній на засіданні комісії щодо розгляду акту про порушення та останнім не було зазначено будь яких заперечень чи зауважень.

Доводи ОСОБА_1 стосовно відсутності її під час складання акту про порушення на іншого співвласника не є підставою для звільнення її від відповідальності за виявлене порушення, як співвласника.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стосовно того, що акт про порушення підписаний ОСОБА_4 , яка була особою похилого віку та мала захворювання, а тому не розуміла значення своїх дій є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 на момент підписання оскаржуваного акту не розуміла значення своїх дій. Довідка про огляд лікаря наявна в матеріалах справи (т. 1 а.с. 39), вказаного також не підтверджує, а лише підтверджує факт наявності у неї захворювань.

Доводи скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стосовно розгляду акту без участі ОСОБА_4 або уповноваженої особи колегія суддів не бере до уваги оскільки вони спростовуються змістом протоколу №57/19 засідання комісії з розгляду акта про порушення від 16.12.2019 року №003442 (т. 1 а.с. 9-10).

Доводи апеляційних скарг, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову та відсутності підстав для задоволення зустрічного позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянти не скористались наданими їм правами, не обґрунтували свої доводи апеляційних скарг, не надали суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційних скаргах зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна