РІШЕННЯ

Іменем України

21.05.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартинишин М.О.

за участю секретаря Кондрашин В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» в особі Львівської філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» про стягнення заборгованості із заробітної плати, про стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати та стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася в суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованість із заробітної плати у розмірі 77 014,24 грн., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, розмір якої станом на 19.10.2023 року становить 4 392,93 грн., з утриманням з цієї суми передбачених законом податків, зборів та обов`язкових платежів при їх виплаті, 5 000 грн. моральної шкоди та судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона з 01.08.2019 року працює у Львівській філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» на посаді прибиральниці. Починаючи з березня 2022 року по вересень 2023 року виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 19.10.2023 року складає 77 014,24 грн., зокрема: березень 2022 року 5 232,50 грн.; квітень 2022 року 3 986,68 грн.; травень 2022 року 3 957,80 грн.; червень 2022 року 5450,19 грн.; липень 2022 року 2 843,09 грн.; серпень 2022 року 4 625,04 грн.; вересень 2022 року 2854,09 грн.; жовтень 2022 року 3 934,20 грн.; грудень 2022 року 5 393,50 грн.; січень 2023 року 1 716,11 грн.; лютий 2023 року 5 202,11 грн.; квітень 2023 року 5 393,50 грн.; травень 2023 року 5 393,50 грн.; червень 2023 року 5 393,50 грн.; липень 2023 року 5 393,50 грн.; серпень 2023 року 5393,50 грн.; вересень 2023 року 4851,44 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість №10 від 19.10.2023 року. Окрім цього, просить стягнути станом 19.10.2023 року компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням термінів його виплати у розмірі 4 392,93 грн.(сума без утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів). Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану внаслідок порушення її прав. Оскільки внаслідок тривалої невиплати заробітної плати її порушено звичайний життєвий устрій життя, оскільки була фінансово обмежена та не мала змогу задовольнити свої базові потреби, на фоні цих обставин були часті переживання і стреси, а тому моральну шкоду оцінює у розмірі 5 000 грн., які просить стягнути з відповідач на її користь та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 29.12.2023 року відкрито провадження у справі та визначено розглядати таку за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Позивач в судове засідання не з`явився, втім представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача та просив позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що наказом в.о. директора Львівської філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» Скляр В.Є. №13-к від 31.07.2019 року позивачку ОСОБА_1 прийнято прибиральницею на 0,8 окладу з 01.08.2019 року(а.с.8-9).

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Статтею 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Згідно з ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до копії довідки про доходи Львівської філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» 18.10.2023 № 10/1(а.с.11), ОСОБА_1 працює у Львівській філії «Західдіпрошлях», форма працевлаштування: основна, посада прибиральниця. Дохід за серпень 2023 року становить 6 700 грн., за вересень 2023 року становить 3 509,52 грн.

Відповідно до копії довідки про доходи Львівської філії Державного підприємства Українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» - «Західдіпрошлях» 19.10.2023 № 10(а.с.10), заборгована заробітна плата ОСОБА_1 станом на 19 жовтня 2023 року становить 77 014,24 грн., а саме за: березень 2022 року 5 232,50 грн.; квітень 2022 року 3 986,68 грн.; травень 2022 року 3 957,80 грн.; червень 2022 року 5450,19 грн.; липень 2022 року 2 843,09 грн.; серпень 2022 року 4 625,04 грн.; вересень 2022 року 2854,09 грн.; жовтень 2022 року 3 934,20 грн.; грудень 2022 року 5 393,50 грн.; січень 2023 року 1 716,11 грн.; лютий 2023 року 5 202,11 грн.; квітень 2023 року 5 393,50 грн.; травень 2023 року 5 393,50 грн.; червень 2023 року 5 393,50 грн.; липень 2023 року 5 393,50 грн.; серпень 2023 року 5393,50 грн.; вересень 2023 року 4851,44 грн.

У Постанові Верховного Суду від 18.01.2021 у справі № 607/2699/17(провадження №6115999св20) викладений висновок про те, що системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів; усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2020 у справі № 607/3509/17 (провадження № 61-12609св20) зазначено, що оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щослід стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість із заробітної плати у розмірі 77 014,24 гривень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Таким чином, рішення в частині негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати позивача в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 даного Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

Наведене кореспондується з ст.34 Закону України «Про оплату праці», згідно якої компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Окрім того, підприємства, установи та організації всіх форм власності мають компенсувати громадянам втрату частини доходів у зв`язку з їх несвоєчасною виплатою. Компенсація провадиться відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів» у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно із п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць ( після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

Конституційний Суд України у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України від 15.10.2013 №9-рп/2013 зазначив, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу. Розрахунок суми компенсації у вигляді формули визначається відповідно до формули Ск = (Дн/в х Приріст Іі) : 100, де: Ск сума компенсації; Дн/в дохід, не виплачений за відповідний період після утримання податків та обов`язкових платежів; Приріст Іі приріст індексу інфляції у відсотках за період невиплати.

При цьому до розрахунку не включаються індекс інфляції місяця, за який виплачується дохід та індекс інфляції місяця, в якому виплачується заборгованість (оскільки індекс цього місяця ще невідомий). Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Величина приросту індексу споживчих цін для компенсації зарплати в разі несвоєчасної її виплати становила за: квітень 2022 - 1.031; травень 2022 - 1.027; червень 2022 - 1.031; липень 2022 - 1.007; серпень 2022 - 1.011; вересень 2022 - 1.019; жовтень 2022 - 1.025; листопад 2022 - 1.007; грудень 2022 - 1.007; січень 2023 - 1.008; лютий 2023 - 1.007; березень 2023 - 1.015; квітень 2023 - 1.002; травень 2023 - 1.005; червень 2023 - 1.008; липень 2023 - 0.994; серпень 2023 - 0.986; вересень 2023 - 1.005.

Нарахована заробітна плата, але не виплачена, повинна була бути повністю погашена із врахуванням наступних сум компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати:

-заробітна плата за березень 2022 року: 5232,50 ?21,3 %:100=1 114,52 грн.;

-заробітна плата за квітень 2022 року: 3986,68?17,6%:100=701,60 грн.;

-заробітна плата за травень 2022 року: 3957,80?14,5%:100= 573,88 грн.;

-заробітна плата за червень 2022 року: 5450,19?11,1%:100=604,97 грн.;

-заробітна плата за липень 2022 року: 2843,09?10,3%:100=292,84 грн.;

-заробітна плата за серпень 2022 року: 4625,04?9,1%:100=420,88 грн.;

-заробітна плата за вересень 2022 року: 2854,09?7,1%:100=202,64 грн.;

-заробітна плата за жовтень 2022 року: 3934,20?4,5%:100=177,04 грн.;

-заробітна плата за грудень 2022 року: 5393,50?3,0%:100=161,81 грн.;

-заробітна плата за січень 2023 року: 1716,11 ?2,2%:100=37,75 грн.;

-заробітна плата за лютий 2023 року: 5202,11 ?1,5%:100=78,03 грн.;

-заробітна плата за серпень 2023 року: 5393,50?0,5%:100=26,97 грн..

Отже, відповідно до наданого позивачем розрахунку сума компенсації втрати частини основної заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати станом на 19.10.2023 року, за період з квітня 2022 року по вересень 2023 року становить 4 392,93 гривень.

Суд приймає наданий позивачем розрахунок як вірний, оскільки такий відповідає вимогам Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування зробленого позивачем розрахунку, а також не подано власного контррозрахунку.

Беручи до уваги наведене, а також те, що відповідачем порушено трудові права позивача, зокрема на своєчасний належний рівень оплати праці, передбачений чинним законодавством, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати у розмірі 4 392,93 гривень з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, якою передбачене відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір такого відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин справи.

Судом встановлено, що відповідачем порушено конституційне право позивача на оплату праці, не виплати заробітної плати у повному обсязі протягом тривалого часу роботи, що призвело до моральних страждань позивача, які виразились у неотриманні коштів необхідних йому для проживання протягом тривалого періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе, переживання та стресу.

Суд погоджується з позицією позивача про те, що неможливість отримувати належну платню за роботу позбавило його задовольняти необхідні соціально-матеріальні потреби, що є прямим свідченням завданих моральних страждань. В той же час, визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує характер порушення його прав, тяжкість і істотність вимушених змін у житті внаслідок порушення трудових прав та зусиль, вжитих для їх відновлення, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 гривень.

З огляду на вищевказане, а також з урахуванням вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення моральна шкоду у розмірі 5 000 гривень, яка знайшла своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, щодо необхідності задоволення позову в повному обсязі.

Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову за позовну вимогу про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Крім того, з відповідача на корить позивача підлягає стягненню судовий збір за вимоги про компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати заробітної плати та моральної шкоди у розмірі 1073,60 грн., який позивачкою було оплачено згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 22.12.2023 року(а.с.19).

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 77 014,24 гривень, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 4 392,93 гривень з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень, 1 073,60 гривень судового збору, що було сплачено при поданні позовної заяви, а всього разом 87 480,77 гривень(вісімдесят сім тисяч чотириста вісімдесят гривень, сімдесят сім копійок).

Стягнути з Державного підприємства Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор» на користь держави 1 073,60 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше розміру заробітної плати за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання:АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державне підприємство Український державний інститут з проектування об`єктів дорожнього господарства «Укрдіпродор», Код , місцезнаходження: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 39/1.

Дата складення повного судового рішення - 27.05.2024 року.

Суддя Мартинишин М.О.