Справа №551/473/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" жовтня 2024 р. селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Рябченка В.В., за участю секретаря судових засідань Кирди Н.М., з участю прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області Політун І.Г., представника третьої особи ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Шишацького районного суду Полтавської області, в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області, цивільну справу за позовом Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, до громадянина Російської Федереції ОСОБА_2 , третя особа ТОВ АФ ім.. Довженка, про конфіскацію земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Миргородстької окружної прокуратури Полтавської області Сергій Шикунов, звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з зазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог в позовній заяві вказав, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації паспорт НОМЕР_1 від 14.12.2004 року, виданий міським ВМ Наро Фомінського УМС Московської області, код підрозділу 503-055, місце проживання АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (спадкова справа №28/2020), виданого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. від 10.03.2021 року, після смерті своєї матері ОСОБА_3 , успадкував належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ПЛ №018509, земельну ділянку площею 2,3901 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області (колишня Яреськівськасільська рада Шишацького району Полтавської області).

У подальшому, 10.03.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :00:025:0108, площею 2,3901 га, номер відомостей про речове право 40904136

Згідно Договору оренди землі та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 09.07.2014 року, між спадкодавцем ОСОБА_3 та ТОВ АФ ім.. Довженка, було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, термін дії якого на даний час закінчився.

Перебування у приватній власності відповідача ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки суперечить Конституції України та Земельному кодексу України, оскільки землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню, а враховуючи те, що ОСОБА_2 цієї вимоги не виконав, прокурор просив суд конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Затишна, 23, м. Полтава, 36014, ) належну ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер :00:025:0108, площею 2,3901 га, номер відомостей про речове право 40904136, розташовану на території Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області, та стягнути з відповідача на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7, р/р № UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 3028,00 гривень судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову.

В судовому засіданні прокурор підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити його вимоги.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі та просив задовольнити вимоги прокурора.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення на офіційному сайті суду, відзив на позов не подав, з клопотаннями до суду не звертався.

Представник третьої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову прокурора.

Заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (спадкова справа №28/2020), виданого приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Макаренко Н.О. від 10.03.2021 року, після смерті своєї матері ОСОБА_3 , успадкував належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ПЛ №018509, земельну ділянку площею 2,3901 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області (колишня Яреськівськасільська рада Шишацького району Полтавської області).

У подальшому, 10.03.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер :00:025:0108, площею 2,3901 га, номер відомостей про речове право 40904136

Згідно Договору оренди землі та даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 09.07.2014 року, між спадкодавцем ОСОБА_3 та ТОВ АФ ім.. Довженка, було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, термін дії якого на даний час закінчився.

Відповідно до ст.1 Земельного кодексуУкраїни (далі ЗК України), земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону.

Згідно норм ст.19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних.

Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексуУкраїни суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.

Відповідно до ч.5 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Частиною 4 ст.81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Право власності на земельну ділянку відповідач набув 10.03.2021 року в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, однак у подальшому й по даний час земельна ділянка ним самостійно не відчужена, чим безпідставно порушено передбачений річний строк на її відчудження.

Згідно пункту "е" ч. 1 ст.140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч.1 ст.143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Пунктом 10 ч.1 ст.346 Цивільного кодексуУкраїни (далі ЦК України) визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.

Частиною 5 ст.41Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1., зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України«Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться.

Згідно ч.4 ст.145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач, будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва її не відчужив, що є підставою для конфіскації цієї земельної ділянки у власність держави.

Відповідно до положень п.7 ч.2ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення правовідношення.

З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПКУкраїни. з відповідача ОСОБА_2 на користь Полтавської обласної прокуратури слід стягнути понесенні останньою витрати зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-273, 280-284, 351 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_2 , третя особа ТОВ АФ ім.. Довженка, про конфіскацію земельної ділянки - задоволити.

Припинити громадянину Російської Федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 14.12.2004 року, виданий міським ВМ Наро Фомінського УМС Московської області, код підрозділу 503-055, місце проживання АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» кадастровий номер :00:025:0108, площею 2,3901 га, розташовану на території Шишацької територіальної громади Миргородського району Полтавської області шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вулиця Затишна, 23, м. Полтава, 36014, ).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7, р/р № UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 3028,00 ( три тисячі двадцять вісім) гривень в порядку відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду в 30-ти денний строк з дня його винесення через Шишацький районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий, суддя В. В. Рябченко