Провадження № 2-о/161/461/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.

присяжних - Форманюк Н.Ю., Берези С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шарунович К.П.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи 1 - ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи 2 - Зімохи Н.П.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу № 161/13394/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації у Волинській області, Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усиновлення,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2024 року заявник звернувся до суду із цією заявою.

Заява мотивована тим, що він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та жінка, із ОСОБА_3 . Вони мають двох спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також ОСОБА_3 має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запис про батька якої був внесений із слів матері на підставі ст.135 СК України.

Заявник вказує, що дитини до нього ставиться позитивно, він може бути усиновлювачем в силу закону. Матір дитини не заперечує стосовно цього.

З наведених вище підстав просить суд визнати його усиновлювачем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримала та просила суд її задовольнити.

Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні заяву заперечила. Вказала, що заявник не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, а тому відсутні правові підстави для здійснення усиновлення. З цих же підстав висновок органу опіки та піклування не готувався.

Представник органу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не прибув.

Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з таких підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є жителем АДРЕСА_1 .

Згідно матеріалів справи, заявник має спільних із ОСОБА_3 дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В матеріалах справи відсутній висновок про стан здоров`я особи заявника, згідно додатку 3 до Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року №905 (далі - Порядок №905). Наявна в матеріалах справи виписка з медичної картки амбулаторного хворого Боратинської амбулаторії загальної практики таким висновком не є (а.с.7).

В матеріалах справи відсутній висновок про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, згідно додатку 2 до Порядку №905. Наявна в матеріалах справи виписка з медичної картки амбулаторного хворого Боратинської амбулаторії загальної практики таким висновком не є (а.с.25).

Відомості про проходження заявником огляду у нарколога та психіатра також відсутні.

Згідно відомостей МВС України, заявник до кримінальної відповідальності не притягувався, судимостей не має.

Матір дитини ОСОБА_3 17 червня 2024 року надала заяву про згоду на усиновлення.

З матеріалів справи слідує, що заявник не одружений на матері дитини ОСОБА_3 , а згідно довідки Боратинської сільської ради від 03 квітня 2024 року вони всі разом проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно акту обстеження умов проживання від 23 червня 2024 року, який підготовлений службою у справах дітей Боратинсько сільської ради, для дітей створені всі необхідні умови для проживання.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про наявність у заявника постійного заробітку (доходу).

Надаючи свою правову оцінку по суті заяви, суд зазначає таке.

У частинах першій та другій статті 224 СК України передбачено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема:

1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини;

2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину;

3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення;

4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною;

5) особу дитини та стан її здоров`я;

6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Статтею 212 СК України передбачено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які:

1) обмежені у дієздатності;

2) визнані недієздатними;

3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;

5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;

6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;

7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);

8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;

9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;

10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень;

11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду;

12) є особами без громадянства;

13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Проаналізувавши всі подані заявником на підтвердження його здатності бути усиновлювачем документи, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для усиновлення дитини, з таких міркувань.

Так, всупереч прямим вимогам п.1 ч.1 ст.224, п.8 ч.1 ст.212 СК України, заявник не надав суду належним та допустимих про свій стан здоров`я, а саме висновок про стан здоров`я особи заявника, згідно додатку 3 до Порядку №905. Вказаний висновок, зокрема, передбачає огляд дерматовенеролога, психіатра, фтизіатра, терапевта, нарколога, проведення лаборатирних досліджень (Реакція Вассермана, ВІЛ-інфікованість). Будь-який із цих оглядів заявник не проходив.

Також, всупереч прямим вимогам п.п. 5,6 ч.1 ст.212 СК України, заявник не надав суду доказів неперебування на обліку у психіатра чи нарколога.

Вказане, на думку суду, свідчить про легковажне ставлення заявника до усиновлення дитини, а ненадання суду достовірних відомостей про стан його здоров`я, відсутність психічних захворювань та нарко/алко-залежності, може поставити у небезпеку дитину, що не відповідає її інтересам.

Крім того, всупереч вимогам п.1 ч.1 ст.224, п.7 ч.1 ст.212 СК України, заявник не надав суду будь-яких відомостей про наявність у нього постійного доходу (заробітку). На переконання суду, інтересам дитини не відповідає усиновлення особою, яка не здатна підтвердити рівень свого доходу та його постійність.

Додатково, всупереч вимогам п.5 ч.1 ст.224 СК України заявник не надав суду належних відомостей про стан здоров`я дитини, зокрема висновок про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, згідно додатку 2 до Порядку №905. Цей висновок передбачає проходження обов`язкового огляду у невролога, психіатра, дерматовенеролога, хірурга (ортопеда) , отоларинголога, офтальмолога, педіатра. Жоден із цих оглядів дитина не проходила.

Також суд вважає за необхідним відхили акт про обстеження умов проживання, який складений службою у справах дітей Боратинської сільської ради, оскільки цей орган опіки та піклування не є належним органом, що забезпечує провадження діяльності з усиновлення. Такими органами, згідно п.2 Порядку №905 є служби у справах дітей у складі районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань дітей, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Тобто, служби у справах дітей при сільських радах не уповноважені здійснювати діяльність у сфері усиновлення. З будь-якими заявами до належного органу - служби у справах дітей Луцької районної військової адміністрації Волинської області, юрисдикція якої поширюються на питання усиновлення у с. Боратин Луцького району Волинської області, заявник не звертався взагалі.

Сумнівними для суду виглядають також і мотиви заявника для усиновлення. Так, з матеріалів справи слідує, що заявник не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, хоча у них є інші спільні діти, зокрема доньки 2010 та 2011 років народження.

Хоча положення п.5 ст.211 СК України не забороняють усиновлення, якщо заявник із матір`ю дитини проживають однією сім`єю, заявник принаймні мав би пояснити суду, у зв`язку з чим він не укладає шлюб протягом значного проміжку часу, враховуючи, що ще у 2010 та 2011 роках у них народилися спільні діти. Жодних доводів з цього приводу суду не надано, що свідчить про нещирість заявника у його бажанні усиновити дитину.

В цілому для суду виглядає негармонійною сім`я заявника та ОСОБА_3 , яка має спільних дітей підліткового віку, але значний проміжок часу не укладає офіційного шлюбу. Такі умови у сім`ї, на переконання суду, не здатні забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, що суперечить приписам ч.5 ст.224 СК України.

Всі ці недоліки в оформленні заяви на усиновлення, а також відомості про сімейний та майновий стан заявника, наводять суд на думку, що справжнім мотивом подання цієї заяви є не забезпечення найкращих інтересів дитини, а створення для заявника штучних передумов для ухилення від призову на військову службу за мобілізацією, що не може бути підставою для здійснення усиновлення.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки заявник не надав суду будь-яких належних доказів про свій стан здоров`я, про перебування на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, про зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами, а також відомостей про наявність постійного доходу, зважаючи, що заявник не звертався із питанням обстеження умов проживання до належного органу опіки та піклування - служби у справах дітей Луцької районної військової адміністрації Волинської області, а також враховуючи відсутність належних відомостей про стан здоров`я дитини та негармонійність сім`ї заявника, зокрема через неукладання протягом значного проміжку часу офіційного шлюбу, суд дійшов висновку, що інтересам дитини не буде відповідати усиновлення заявником, а тому у задоволенні відповідної заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 265, 300 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації у Волинській області, Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про усиновлення, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Заінтересовані особи: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації Волинської області, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Шевченка, буд. 41, .

Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Волинська обл., м. Луцьк, пр-т Соборності, буд. 18, .

Повний текст рішення складено

та підписано 16 вересня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк

Присяжні Н.Ю. Форманюк

С.В. Береза