Справа № 199/1673/24
(2-о/199/109/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

30.12.2024

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Кузема О.Г.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , де заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з даною заявою, в її обґрунтування посилаючись на те, що вона є пенсіонером, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 подала заяву до ПФУ в Донецькій області про призначення пенсії по досягненню 60 річного віку, заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано- Франківський області та призначено пенсію за віком з 08.10.2023.

Згідно протоколу (розпорядження) про призначення (розрахунок) пенсії від 11.12.2023 р. страховий стаж ОСОБА_1 становив понад 39 років. За 30 років страхового стажу було нараховано пенсії за віком у розмірі 9166 грн. та доплати понаднормовий стаж (9 років) - 188 грн., загальний розмір пенсії становив 9354,00 грн., але після перевірки правильності призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України з розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період роботи з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р. на посаді завідуючої районним державним архівом Володарського районного виконавчого комітету Донецької області згідно з записами №№8,9 трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 28.08.1980.

13.12.2023 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області з запитом про обчислення стажу при призначені пенсії та отримала відповідь від 03.01.2024 р., в якій роз`яснено про відсутність підстави для зарахування до трудового стажу періодів роботи: з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р., оскільки при перевірці правильності призначення пенсії Головним управлінням ПФУ встановлено недоліки в розрахунку страхового стажу, а саме: до страхового стажу згідно з записами №№8-9 трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 28.08.1980 зараховано період роботи з 01.08.1987 по 08.05.1992 на посаді завідувачки районного державного архіву райвиконкому. Запис не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях від 20.06.1974 № 162 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок не внесено повне найменування підприємства (п. 23 Інструкції № 162); відсутній запис про перейменування райвиконкому у райдержадміністрацію (п. 24 Інструкції №162); запис про звільнення з райвиконкому не засвідчено підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.39 Інструкції №162).

Дізнавшись про нездійснення зарахування до страхового стажу 5 років трудової діяльності, ОСОБА_1 звернулася до Національного агентства України з питань державної служби, Державного архіву Донецької області, Маріупольської районної військової адміністрації, яка є правонаступником Нікольської (Володарської) районної державної адміністрації, з проханням надавання підтверджуючих документів (довідок) щодо підтвердження періоду роботи на посаді завідуючої районним державним архівом з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р., а також на підтвердження інформації про перейменування Володарського районного виконавчого комітету у Володарську районну державну адміністрацію.

Листом - відповіддю НАДС повідомило, що відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII «Про державну службу», порушене ОСОБА_1 питання щодо підтвердження трудової діяльності, не належить до повноважень НАДС, але також підтвердило, що місцеві державні адміністрації є правонаступниками виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів, а документи, що підтверджували б створення Володарської районної державної адміністрації на базі Володарського районного виконавчого комітету Донецької області можуть знаходяться в відповідній архівній установі.

Відповідно до отриманої інформації ОСОБА_1 з Державного архіву Донецької області Донецької державної адміністрації встановлено, що документи з кадрових питань (особового складу) (накази, картки особових рахунків, відомості нарахування заробітної плати, особові справи) підприємств, установ, організацій до Держархіву області на зберігання не передаються, а зберігаються безпосередньо в установі. У листі зазначалось про те, що документи Нікольської (Володарської) районної державної адміністрації за період 1992-2014 р.р. станом на 01.01.2021 знаходились на зберіганні в архівному відділі Маріупольської районної державної адміністрації, який натепер знаходиться на тимчасово окупованій території.

ОСОБА_1 у поданій в порядку окремого провадження заяві також зазначила, що є свідки, які можуть підтвердити факт її роботи з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р. на посаді завідуючої районним державним архівом Володарського районного виконавчого комітету Донецької області, втім, вони на даний час перебувають на тимчасово окупованій території смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області, та заявник дійшла висновку, що вичерпала усі можливості щодо отримання підтверджуючих довідок про період роботи з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р. на посаді завідуючої районним державним архівом Володарського районного виконавчого комітету Донецької області.

Заявник з метою відновлення права - включення до страхового стажу періоду роботи з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р. на посаді завідуючої районним державним архівом Володарського районного виконавчого комітету Донецької області при призначенні пенсії за віком та, посилаючись на ч. 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, зазначила, що це допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України, та звернулась до архівної установи, яка знаходиться на тимчасово окупованій території у смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області; за результатами такого звернення нею було отримані архівні довідки стосовно страхового стажу за період з 14.08.1987 по 08.05.1992 р.р. на посаді завідуючої районним державним архівом.

Предмет заяви становить вимога про встановлення факту, що має юридичне значення: в період з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р. заявник працювала на посаді завідуючої районним державним архівом Володарського районного виконавчого комітету Донецької області.

В окремо поданій заяві ОСОБА_1 просила суд про розгляд цивільної справи у її відсутності, просила суд задовольнити заяву повністю.

Заінтересована особа не скористалася правом брати участь у судових засіданнях.

Процесуальні дії у справі:

1.ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.03.2024 р. відкрито провадження у цивільній справі.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76- 80 ЦПК України, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком з 08.10.2023 р., страховий стаж становив понад 39 років.

За 30 років страхового стажу було нараховано пенсії за віком у розмірі 9166 грн. та доплати понаднормовий стаж (9 років) - 188 грн., загальний розмір пенсії становив 9354,00 грн., але після перевірки правильності призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України з розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 не було зараховано період роботи з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р. на посаді завідуючої районним державним архівом Володарського районного виконавчого комітету Донецької області згідно з записами №№8,9 трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 28.08.1980, що підтверджується відповіддю ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.01.2024 р. вих. 117 -24982/К 02/8-0500/24.

Заявник заперечує щодо не здійснення зарахування період роботи з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р. та надає на підтвердження роботи в цей період на посаді завідуючої районним державним архівом Володарського районного виконавчого комітету Донецької області письмові докази, окрім трудової книжки, відповідь від 16.01.2024 р. за вих. №01-28/26 Державного архіву Донецької області про те, що документи Нікольської (Володарської) районної державної адміністрації стонам на 01.01.2021 р. перебувають в архівному відділі Маріупольської районної державної адміністрації, зазначена установа перебуває на окупованій території, а також розпорядження №28-к від 01.08.1987 р. виконавчого комітету Володарської районної ради народних депутатів про призначення ОСОБА_1 зав. районним архівом з 14.08.1987 р., а також архівну виписку та довідку від 30.01.2024 р., надану органом ДНР, який здійснює адміністративні повноваження на території Володарського району, згідно з якими ОСОБА_1 була прийнята завідуючою районним державним архівом Володарського виконавчого комітету з 14.08.1987 р., підстава - розпорядження голови Володарського виконавчого комітету від 13.08.1987 р. №28 к.

Дослідив докази, надані у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви повністю, враховуючи наступне.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свобода людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності втрати годувальника, безробіття з незалежних від обставин, а також у старості й інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Основного Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статі 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому порядку і мають необхідні для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей.

Відповідно статті 26 Закону №1058-IV право на пенсію після досягнення у 2023 році 60 років, мають особи за наявності страхового стажу не менше 30 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон №1788-XII) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Прядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про період роботи. Тобто, розповсюдження даної постанови №637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження стажу має місце у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах відомостей, що визначають право на пенсію.

Отже, законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій спільним наказом Мінпраці, Мінюсту Мінсоцзахисту від 29.07.1993 №58, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні проводитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Постанова Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" регулює питання ведення та зберігання трудових книжок. Згідно з цією постановою, трудові книжки є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно п. 4 постанови КМУ від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Отже, суд погоджується зі слушністю доводів заявника щодо того, що, виходячи з вищенаведеного, неналежне чи не дотримання правил ведення трудової книжки не може спричиняти жодних негативних наслідків для працівника та не може впливати на його особисті права.

Як встановлено судом та зазначено вище в даному судовому рішенні, 13.12.2023 р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Донецькій області з запитом про обчислення стажу при призначені пенсії та отримала відповідь від 03.01.2024 р., в якій роз`яснено про відсутність підстави для зарахування до трудового стажу періодів роботи: з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р., оскільки при перевірці правильності призначення пенсії Головним управлінням ПФУ встановлено недоліки в розрахунку страхового стажу, а саме: до страхового стажу згідно з записами №№8-9 трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 28.08.1980 зараховано період роботи з 01.08.1987 по 08.05.1992 на посаді завідувачки районного державного архіву райвиконкому. Запис не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях від 20.06.1974 № 162 у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок не внесено повне найменування підприємства (п. 23 Інструкції № 162); відсутній запис про перейменування райвиконкому у райдержадміністрацію (п. 24 Інструкції №162); запис про звільнення з райвиконкому не засвідчено підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.39 Інструкції №162).

Отже, суд погоджується зі слушністю доводів заявника щодо того, що вона не несе відповідальності за правильність записів у трудовій книжці, контролювати роботодавця щодо її заповнення та доводити правдивість чи достовірність даних, що зазначені у моїй трудовій книжці.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки з вини адміністрації не може бути підставою для позбавлення громадянина його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеного у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 (ч. 4 ст.263 ЦПК України).

Аналізуючи встановлені судом на підставі доказів фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 окремого провадження в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються (ч. 7 ст. 294 ЦПК України).

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст. 13, ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 - 265, ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 3 та ч. 7 ст. 294, ч. 2 ст. 316 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , де заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.08.1987 по 08.05.1992 р.р. працювала на посаді завідуючої районним державним архівом Володарського районного виконавчого комітету Донецької області.

Судові витрати не відшкодовуються.

Дата складення повного судового рішення 09.01.2025 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї