Справа № 583/945/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Яценко Н.Г.,

з участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користьТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018 в загальному розмірі 107681,92 грн., з яких заборгованість за основним боргом 52756,30 грн., заборгованість за відсотками 54925,62 грн.

Вимоги за позовом вмотивовані тим, що 07.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Р25.20717.004631437. У подальшому 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 07072023, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018 в загальній сумі 107681,92 грн., з яких: заборгованість за основним боргом - 52756,30 грн., заборгованість за відсотками - 54925,62 грн. Однак відповідач не повернув своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

13.03.2024 за ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі у спрощеному позовному провадженні та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи.

18.04.204 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість. Відповідач зазначає, що позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження перерахування йому кредитних грошових коштів в сумі 54137,00 грн. на банківський рахунок, зазначений в п. 1.7 кредитного договору від 07.12.2018. Натомість додані до матеріалів справи ордери-розпорядження не містять даних щодо власника банківського рахунку, на який було перераховано грошові кошти в сумі 44926,97 грн. та 9216,03 грн. На переконання відповідача лише виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Також вказує на те, що розмір нарахованих йому відсотків за період з 07.07.2023 по 31.01.2024 в розмірі 54925,62 грн. не узгоджуються з умовами кредитного договору № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018, оскільки, згідно погодженого сторонами графіку щомісячних платежів за вказаним кредитним договором та додатку до паспорта споживчого кредиту, сума процентів за користування кредитом була визначена у розмірі 10490,81 грн., доказів на підтвердження зміни відсоткової ставки протягом строку дії кредитного договору від 07.12.2018 та повідомлення ОСОБА_1 про таку зміну, позивачем не надано. Крім того, строк дії кредиту складав 36 місяців, тобто до 07.12.2021, а відтак, вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за період з 07.07.2023 по 31.01.2024 не охоплюються умовами укладеного кредитного договору. Таким чином, розрахунок сторони позивача не є належним та допустимим доказом на підтвердження позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками в сумі 54925,62 грн. Зазначений розрахунок підписаний лише представником позивача, натомість будь-якого розрахунку заборгованості від первісного кредитора щодо заборгованості за кредитним договором № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018 матеріали справи не містять. Відповідач звертає увагу на те, що стороною позивача не підтверджено належними доказами факт переходу до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від АТ «Ідея Банк» права грошової вимоги за кредитним договором №Р25.20717.004631437 від 07.12.2018. Так, доданий до позову витяг з Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу №07072023 року від 07.07.2023 не містить підписів клієнта, в особі директора АТ «Ідея Банк», та фактора, в особі директора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». З огляду на викладене, у ОСОБА_1 відсутній обов`язку щодо сплати суми заборгованості новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 47-52).

29.04.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначається про необґрунтованість тверджень відповідача у поданому ним відзиві, зокрема, з урахуванням того, що 07.12.2018 між відповідачем ОСОБА_1 та первісним кредитором АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р25.20717.004631437, в якому сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, нарахування відсотків у зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення договору на погоджених умовах та підтверджується його особистим підписом. Представник позивача звертає увагу на те, що відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт укладення ним кредитного договору, а тому всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитного договору, підлягають виконанню. Натомість відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості. Разом з тим вказаний кредитний договір є дійсними та ніким не скасований. Крім того, з копії виписки з рахунку за кредитним договором № Р.25.20717.004631437 від 07.12.2018 вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 було перераховано грошові кошти 07.12.2018, що доводить факт отримання ним кредитних коштів за кредитним договором, відповідно до п. 1.1, п.1.6 кредитного договору. Також у вказаній виписці міститься інформація про погашення відповідачем заборгованості за кредитним договором, що є підтвердженням визнання ним такої заборгованості. Представник позивача зазначає,що відповідачем не надано належних і допустимих документальних доказів на підтвердження того, що відповідні грошові кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або того, що даний картковий рахунок йому не належить, а отже його доводи у відзиві на позовну заяву є намаганням уникнути відповідальності за укладеним кредитним договором.

Крім того представник позивача вказує на те, що договір факторингу укладений між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»у відповідності до вимог чинного законодавства, яке діяло на момент його укладання, а тому жодним чином не порушує права та законні інтереси відповідача. Разом з тим, діючим законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги, яке, натомість, не змінює умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. Відповідач в свою чергу не мав жодних перешкод для реалізації взятого на себе зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, вказаному вказані у кредитному договорі. Однак відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів належного виконання ним умов кредитного договору як перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»так і перед первісним кредитором АТ «Ідея Банк» (а.с. 53-60).

Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що 07.12.2018 між відповідачем ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р25.20717.004631437 (далі Кредитний договір), за умовами якого банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 54137,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього договору (а.с. 5-7).

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника.

Згідно п. 1.3, п. 1.4 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 10 % річних від залишкової суми кредиту. За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

В п. 1.7 Кредитного договору зазначено, що банк відкриває позичальнику банківський поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках пакету послуг 2620 «Стартовий_ПР», що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до п. 2.1, п. 2.4, п. 2.5 Кредитного договору позичальник повертає кредит разом з процентам та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно, до 7 дня/числа кожного місця, згідно Графіку щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_2 в Банк, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за Договором у такій черговості: 1) для оплати заборгованості кредиту за Договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за Договором, строк сплати якої минув; 3) для сплати штрафних санкцій (пені) згідно п. 3.3.1 цього договору; 4) для погашення іншої заборгованості(в т.ч. дострокове погашення заборгованості за кредитом). Позичальник доручає Банку здійснювати договірне списання Банком з будь-яких рахунків Позичальника в АТ «Ідея Банк» грошових коштів, у розмірі наявної простроченої заборгованості по кредиту, нарахованих процентах, плати за обслуговування кредитної заборгованості, неустойках, штрафах, пені. Нарахування процентів здійснюється два рази на місяць за методом «факт/факт», а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісячно з дати видачі кредиту.

Згідно п. 5.2 5 Кредитного договору цей Договір є укладеним з дня його підписання Сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Крім того, 07.12.2018 відповідачем ОСОБА_1 було підписано Паспорт споживчого кредиту, яким погоджено основні умови кредитування, порядок повернення кредиту, обчислено орієнтовну загальну вартість кредиту споживача та реальної процентної ставки за кредитним договором № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018, укладений між АТ «Ідея Банк»та ОСОБА_1 (а.с. 9-11).

Також відповідачем ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна страхування життя» було укладено договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку від 07.11.2018, в якому визачено страховий внесок в розмірі 9210,03 грн. (а.с. 12-13).

Згідно ордерів-розпорядження № 1 та № 2 від 07.12.2018 АТ «Ідея Банк» було здійснено виплати ОСОБА_1 з рахунку № НОМЕР_2 в загальному розмірі 54137,00 грн., з яких 44926,97 грн. на підставі кредитного договору № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018 та 9210,03 грн. страхового платежу (а.с. 15).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018, за підписом директора Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк», станом на 07.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 за основним боргом склала 52756,30 грн., за нарахованими та невиплаченими відсотками 54925,62 грн., загальний розмір заборгованості становив 107681,92 грн. (а.с. 64) .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

В ч. 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно вимога ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов`язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

Згідно вимог ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що 07.12.2018 між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини з кредитування, оскільки між ними було укладено відповідний кредитний договір № Р25.20717.004631437, за умовами якого відповідач отримав у власне розпорядження погоджену сторонами суму грошових коштів, на обумовлених умовах кредитування, із визначенням порядку нарахування відсотків та плати за обслуговування кредиту.

Посилання відповідача на відсутність підтвердження перерахування йому кредитних грошових коштів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженою в судовому засіданні випискою від 07.07.2023, за підписом директора Департаменту кредитного адміністрування АТ «Ідея Банк», за інформацією з якої 07.12.2018 ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти в загальному розмірі 54137,00 грн. згідно кредитного договору № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018 на рахунок № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 , що відповідає вказаному в п. 1.7 Кредитного договору.

Крім того, із вказаної виписки вбачається, що відповідач ОСОБА_1 сплачував грошові кошти, з яких АТ «Ідея Банк» проводилося погашення заборгованості у порядку черговості, визначеному п. 2.1, 2.4, 2.5 Кредитного договору, що підтверджує часткове виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором по погашенню поверненню взятого кредиту, яке слідує після одержання позивальником кредитних коштів у погодженому сторонами кредитного договору розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого клієнт відступає фактору, а фактор приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед клієнтом, та визначені у Реєстрі боржників , що підписується сторонами. Реєстр боржників після належного його підписання сторонами вважається невід`ємною частиною цього договору (а.с. 22-23).

Згідно Витягу з реєстру боржників № 4 до Договору факторингу № .07.2023, позивач набув права грошової вимоги, зокрема, до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018 в загальному розмірі 107681,92 грн., з яких 52756,30 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 54925,62 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 67-69).

Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 , натомість АТ «Ідея Банк» таке право втратило. З огляду на викладене у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договорами.

Крім того договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована.

Доказів про погашення боргу первісним кредиторам матеріали справи також не містять.

З огляду на викладене, посилання відповідача на відсутність первинних документів, що підтверджують факт переходу права вимоги від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є безпідставними.

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 52756,30 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що у разі порушення позичальником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, кредитор протягом всього часу до закінчення строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі, які були прострочені під час дії договору.

Разом з тим, вимоги кредитора щодо стягнення процентів за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджуються з нормами матеріального права, а відтак не дають підстав для висновку про порушене право кредитора в цій частині.

Так з матеріалів справи вбачається, що строк виконання ОСОБА_1 зобов`язання у повному обсязі настав 07.12.2021. Отже вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених річних та щомісячних процентів за користування кредитними коштами за період з 08.12.2021 по 07.07.2023 в сумі 54925,62 689, 74 грн. є необґрунтованою.

Крім того, в п. 6.1. Кредитного договору визначено Графік щомісячних платежів за кредитним договором, відповідно до якого загальну суму процентів за користування кредитом, яка підлягала сплаті, визначено у розмірі 10490,81 грн. (а.с. 7).

Враховуючи викладене, з огляду на те, що нарахування та стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитом поза визначеними кредитним договором строками суперечить вищевказаним вимогам ЦК України, вбачаються наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 10490,81 грн.

Згідно вимог ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, відповідач має відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи в рахунок відшкодування судового збору.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позову (58,73%), на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в розмірі 1778,34 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 273, 274, 279 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»заборгованість за кредитним договором № Р25.20717.004631437 від 07.12.2018 в сумі 63247 (шістдесят три тисячі двісті сорок сім) гривень 11 копійок.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»сплачену суму судового збору в розмірі 1778 (одна тисяча сімсот сімдесят вісім) гривень 34 копійки.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24 травня 2024.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко