У Х В А Л А

"20" грудня 2024 р. Справа № 596/2057/24

Провадження № 2/596/627/2024

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши заяву органу опіки та піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Представник органу опіки та піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області Б.Келічавий звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК України).

За правилами ЦПК України позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам зазначеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно доч.1ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Зі змісту поданої органом опіки та піклування позовної заяви вбачається, що п`ятеро дітей влаштовано до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації та одну дитину влаштовано в дитячий будинок сімейного типу родини ОСОБА_2 .

Відтак рішення суду по вказаній справі може вплинути на права та обов`язки осіб, в яких перебувають діти, та які не є стороною у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

На підставі викладеного, з метою виконання вимог ч. 5 ст.12 ЦПК України суд роз`яснює позивачеві його процесуальне право залучити до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації та дитячий будинок сімейного типу родини ОСОБА_2 .

За приписами частини 1 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Крім того за положеннями пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання регулює Сімейний кодекс України.

Підстави відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, передбачені ст.164 ч.1 п.п.2-5 СК України.

Зокрема, відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, можливе, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також, в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Відповідно до вимог ст.170 ч.1 СК України, що визначає правові наслідки відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, - при задоволенні позову про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, суд одночасно приймає рішення - про передання дитини (дітей) другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Згідно позовної заяви встановлено, що позивач: представник орган опіки та піклування звертаючись до суду з вимогою про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав не порушує питання про передання дитини (дітей) другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування, у відповідності до приписів ст.170 ч.1 СК України.

Також відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. (Один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік становить 3028 грн..)

Слід зазначити, що за п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб, проте до поданий позов про відібрання дітей без позбавлення матері батьківських прав, що не вирішує питання прав та обов`язків неповнолітніх дітей, а стосується особистих немайнових прав та обов`язків відповідачки, як матері дітей, у якої діти будуть відібрані у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

У свою чергу Закон України «Про судовий збір» не відносить малолітніх дітей та батьків, які звертаються в їх інтересах, до категорії громадян, які звільняються від сплати судового збору.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 367/5983/16-ц.

Зважаючи на те, що вимога про відібрання дітей є вимогою немайнового характеру, то за подання даного позову до суду сплаті підлягає судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Відтак позивачу слід вирішити питання щодо залучення до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, а також відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості третіх осіб, конкретизувати позовні вимоги, зазначивши в прохальній частині позовної заяви, кому саме передати дітей у разі їх відібрання в матері без позбавлення батьківських прав та сплатити суму судового збору або надати докази звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків шляхом її подання у новій редакції.

Керуючись ст.ст. 136, 175-177, 185 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву органу опіки та піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав - залишити без руху, надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що в разі не усунення вказаних в ухвалі суду недоліків, у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяГусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК