Справа № 369/7934/22
Провадження № 2-др/369/30/24
16.09.2024 м. Київ
Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. при секретарі судового засідання Дегтяренко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву адвоката Нахамко Василя Івановича, який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, -
22.11.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області постановлено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі гідності, ділової репутації, зобов?язання спростувати недостовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.
27.11.2023 року представник відповідача через канцелярію суду зареєстрував заяву про ухвалення додаткового рішення суду.
16.09.2024 року представником позивача через канцелярію суду зареєстровано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат відповідача по справі.
Сторони в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду зареєстрували заяви, у яких просили суд здійснювати розгляд справи у їх відсутності.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що 15.03.2023 року, разом із відзивом на позовну заяву стороною позивача подавався Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, вартості робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, які сторона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи в розмірі 60 000 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом па підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідач у відзиві на позов повідомляв суд, що детальний розмір витрат, які відповідач понесе у зв`язку пред`явленим позовом та розглядом справи, докази на їх підтвердження, буде подано у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона нами буде зроблено про це відповідну заяву.
Відповідно до Акту приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги (робіт, послуг) укладеному 24.11.2023 року, на виконання Договору про надання правничої (правової) допомоги № 2209/160-ВТ-ФЦ 16.09.2022 року та додаткової угоди до нього від 27.02.2023 року передав, а Клієнт прийняв правничу (правову) допомогу (роботи, послуги) у справі щодо судового представництва у суді першої інстанції у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності, ділової репутації (Києво-Святошинський районний суд Київської області, справа № 369/7934/22).
Доказами надання вищевказаних послуг є наявні в матеріалах справи заяви по суті справи, письмові, клопотання/заяви, інші письмові докази, а також відомості щодо забезпечення адвокатом представництва відповідача у призначених судом судових засіданнях.
На виконання положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України відповідач надав детальний опис робіт (наданих послуг):
1)Написання, зустріч з відповідачем та підписання між сторонами додаткової угоди до Договору.
2)Проведення зустрічей з відповідачем, узгодження з ним правової позиції по справі.
3)Надання консультацій щодо предмету спору, роз`яснень з правових питань щодо судового спору.
4)Погодження з клієнтом доказової бази. Збір та аналіз доказів.
5)Виїзд до суду та ознайомлення з матеріалами справи.
6)Аналіз законодавства та судової практики з аналогічних питань.
7)Підготовка (написання) заяв по суті справи (відзиву) 27 сторінок відзиву, 17 додатків на 19 аркушах) (витрачений час 30 робочих годин).
8)Копіювання, друк та посвідчення вірності копій доказів до відзиву.
9)Написання, надіслання адвокатського запиту до органів Національної поліції щодо кримінальних справ де фігурантом є ОСОБА_2 . Отримання відповіді у АТ «Укрпошта».
10)Подання відзиву через загальну канцелярію суду.
11)Заповнення поштового конверту формування опису документів по формі 107, виїзд до АТ «Укрпошта» для надіслання відзиву позивачу.
12)Відстеження через портал АТ «Укрпошта» вручення/невручення відправленої поштової кореспонденції.
13)Виїзд до АТ «Укрпошта» для отримання відзиву, який повернувся без вручення позивачу.
14)Підготовка (написання) інших документів до суду (клопотання про відкладення проведення підготовчого засідання від 04.07.2023 подання його власноручно через канцелярію суду, подання 14.09.2023 заяви про завершення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті).
15)Підготовка до участі, виїзди та участь у судових засіданнях взято участь у 8-ми судових засіданнях (витрачено 30 робочих годин).
16)Написання та надіслання через підсистему Електронний суд ЄСІТС заяви про ухвалення додаткового рішення (витрачено 3 години).
Як вбачається з матеріалів справи судом було призначено 7 підготовчих судових засідань, а сторона позивача взяла участь тільки у 3-х. У розгляді справи по суті явку учасника сторона позивача не забезпечила.
Ухвалою суду від 14.09.2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 16.10.2023 року. Як вбачається з матеріалів справи у призначені судові засідання, які відбулись 16.10.2023 та 22.11.2023, про які належно повідомлені позивач та представник позивача адвокат Крикунов Олександр Володимирович, вони повторно не з`явилися.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд приймає доводи сторони відповідача підтверджені доказами, про те, що справа має важливе значення для відповідача оскільки він є депутатом Київської обласної ради VIII скликання, журналістом, директором Комунального закладу Київської обласної ради «База спеціального медичного постачання», а результат вирішення справи міг суттєво вплинути на репутацію відповідача як публічного діяча.
Незабезпечення позивачем явки повноважного представника у судові засідання призвело до затягування розгляду справи, порушення принципу процесуальної економії.
Крім того, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що 17.08.2023 року після заявленя представником позивача у підготовчому засіданні усного клопотання про відкладення проведення підготовчого засідання для погодження зі своїм клієнтом позивачем ОСОБА_2 позиції про подання до суду заяви про залишення позову без розгляду, з чого вбачається, що з 17.08.2023 року представник позивача продовжив зловживати своїми правами: не повідомив суд про прийняте рішення, не брав участі у наступних підготовчих засіданнях, судових засіданнях з розгляду справи по суті, не подавав відповідних заяв/клопотань суду про неможливість явки до суду.
Матеріали справи не містять доказів вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору, також під час розгляду справи пропозиції про врегулювання спору мирним шляхом не заявлялися.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом досліджено надані представником відповідача роздруківки із сайту Центру акредитації Вищої школи адвокатури Національної асоціації адвокатів України про підвищення кваліфікації адвоката у 2020 2022 роках, відповідно до яких, в рамках підвищення кваліфікації адвокатом відповідача Нахамко В.І. отримано: у 2020 31 бал, у 2021 37 балів, у 2022 17 балів.
Судом також досліджено інформацію з особистого кабінету на порталі Пенсійного фонду України адвоката Нахамко В.І., відповідно до яких з 02.12.2002 по 29.02.2004 року, з 17.09.2007 по 10.08.2012 року він працював в Головному територіальному управління юстиції у Чернівецькій області. У період з 22.04.2008 року по 01.08.2012 року представник відповідача адвокат Нахамко В.І. працював на посаді головного спеціаліста сектору представництва інтересів держави в судах України та сприяння виконання міжнародних конвенцій. 05.10.2011 року було присвоєно 11-й ранг державного службовця.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Суд, при ухваленні рішення враховує, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Також, відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Керуючись ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же термін з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Інформація про сторін:
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Повний текст рішення складено 24.09.2024 року.
Суддя А.В. Янченко