ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6963/24 Справа № 186/877/23 Головуючий у першій інстанції: Кривошея С.С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, треті особи - приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирна Анна Миколаївна, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина квартири, розташованої по АДРЕСА_1 . Позивач є інвалідом III групи за професійними захворюваннями. Також він має супутній діагноз - гіпертонічна хвороба 2 ст. Після смерті батька у листопаді 2021 року, позивач проходив повторну медико-соціальну експертизу у КЗ «Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи «ДОР», згідно якої установлено ступінь втрати працездатності 65% та встановлено потребу у медичній та соціальній допомозі - з 24.11.2021 року до 01.12.2023 року, встановлено з 24.11.2021 року ІІІ групу інвалідності на строк до 01.12.2023 року. Рекомендовані заходи щодо відновлення працездатності - нагляд і лікування у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР, стаціонарне лікування. Через наявність відповідного погіршення здоров`я, викликаного професійними захворюваннями, дуже поганим почуттям, слабкістю, наявністю кашлю, задишки при помірному фізичному навантаженні, нападів задухи, підвищенням температури, він вимушений був постійно звертатись до лікарні за наданням медичної допомоги. Зокрема, він перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» у періоди з 11.01.2022 року по 24.01.2022 року , з 11.03.2022 року по 25.03.2022 року, з 05.05.2022 року по 20.05.2022 року, з 12.07.2022 року по 21.07.2022 року, з 30.08.2022 року по 12.09.2022 року, з 21.11.2022 року по 14.12.2022 року, з 13.01.2023 року по 25.01.2023 року, з 16.03.2023 року по 27.03.2023 року. Майже постійне проходження лікування у медичних закладах через систематичне погіршення самопочуття, до якого призводить наявність у нього професійного захворювання, стало підставою неможливості вчасно здійснити подачу заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 . Одночасно із цим, погіршенню стану здоров`я сприяли моральні страждання, отримані ним, як внаслідок смерті батька, так і подальшої втрати матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , з поважних причин. Також зазначив, що на стан його здоров`я впливали й інші обставини, зокрема, такі як запровадження з 12.03.2020 року в Україні карантинних заходів з метою запобігання поширенню на території України COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. У свою чергу, коли стан його здоров`я після проходження систематичного лікування дещо покращився та після оголошення у травні 2023 року Всесвітньою організацією охорони здоров`я про скасування статусу пандемії COVID-19, як глобальної надзвичайної ситуації, він звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирної А.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 . Приватним нотаріусом Мирною А.М. йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.06.2023 року, у зв`язку з тим, що ним пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Також, як зазначеного у постанові, єдиним спадкоємцем, яким подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є він, інших спадкоємців у постанові не зазначено. Тому позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю 1 (один) місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено за необгрунтованістю та безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 06 жовтня 1998 року Першотравенським УЖКГ Павлоградського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Павлоградвугілля» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , а саме на право спільної часткової власності по 1/3 частині кожному, на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 ).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками позивача - ОСОБА_1 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 17.01.1973 року міським бюро ЗАГС м. Першотравенська Дніпропетровської області (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , яке повторно видане 30 травня 2023 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 22 зворот, 72 зворот).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя ОСОБА_3 заповіт не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №72779290 від 09.06.2023 (а.с. 75).

Згідно повної копії спадкової справи №69/2023, заведеної 09 червня 2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирною А.М. після ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановлений шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с. 71-75).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1962 року, який розірваний не був, проживали і були зареєстровані у належній їм квартирі по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 27.04.1962, матеріалами спадкових справ №69/2023 від 09 червня 2023 року та №46/2023 від 27 квітня 2023 року, а також визнано стороною позивача у судовому засіданні апеляційного суду, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання від 16 жовтня 2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , яке повторно видане 30 травня 2023 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с. 22).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, який посвідчений 30 вересня 2022 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирною А.М. та зареєстрований у реєстрі за №301, №302, відповідно до якого ОСОБА_4 заповіла усе належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 39, 92).

Відповідно до копії спадкової справи №46/2023, заведеної 27 квітня 2023 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирною А.М. після ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , із заявами про прийняття спадщини звернулись 27 квітня 2023 року ОСОБА_2 (за заповітом) та 09 червня 2023 року ОСОБА_1 (за законом) (а.с. 89, 94 зворот).

Місце проживання позивача з 25.04.2002 зареєстроване за адресою по АДРЕСА_3 (а.с. 20, 95 зворот).

09 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирної А.М. із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 72).

Постановою приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мирної А.М. від 13 червня 2023 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 21).

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №9, ОСОБА_1 з 11.01.2022 року по 24.01.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в денному стаціонарі у КНП «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень другої- третьої стадії, (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група С, фаза загострення, ЛН третього ступеня, супутній діагноз - гіпертонічна хвороба II ст. Ступінь 2, гіпертензивне серце. СН0. Ризик 2».

Випискою із медичної картки стаціонарного хворого №186 підтверджується, що ОСОБА_1 з 11.03.2022 року по 25.03.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в денному стаціонарі у КНП «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом: остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ другого-третього ступеня), зі стійким вираженим больовим синдромом.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №244, ОСОБА_1 з 05.05.2022 року по 20.05.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в денному стаціонарі у КНП «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень другої-третьої стадії, (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група С, ЛН третього ступеня. Остеоартроз у поєднанні з періартрозом колінних та ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня), двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ другого-третього ступеня), зі стійким больовим синдромом. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість третього ступеня (з помірним зниженням слуху) - за класифікацією ОСОБА_5 і НІ. Пономарьової. Супутній діагноз - Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, гіпертензивне серце. СН0. Ризик 2.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №403, ОСОБА_1 з 12.07.2022 року по 21.07.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в денному стаціонарі у КНП «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень другої-третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група С, фаза загострення, ЛН третього ступеня. Супутній діагноз - Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, гіпертензивне серце. СН0. Ризик 2.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №518, ОСОБА_1 з 30.08.2022 року по 12.09.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в денному стаціонарі у КНП «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом: двобічний плечолопатковий періартроз (ПФ другого- третього ступеня), зі стійким больовим синдромом, остеоартроз у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ступеня).

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №558, ОСОБА_1 з 13.01.2023 року по 25.01.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні профпатології КП «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І.І. Мечнікова» з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень 2 ст. (пиловий бронхіт 2 ст., емфізема легень 2 ст.) група «В», фаза загострення. ЛН2-3 ст., остеоартроз у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів ПФ 2 ст., та колінних суглобів ПФ 2 ст., двосторонній плече-лопатковий періартроз ПФ 2 ст., стійкий больовий синдром. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість 3 ступеня (з помірним зниженням слуху) за класифікацією ОСОБА_5 і ОСОБА_6 (захворювання професійні 2020 року, 2021 року). Супутній діагноз - гіпертонічна хвороба 2 ст., cт. 1, ризик 2.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №151, ОСОБА_1 з 16.03.2023 року по 27.03.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в денному стаціонарі у КНП «Першотравенський міський Центр первинної медико-санітарної допомоги» з діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень другої- третьої стадії (пиловий бронхіт другої-третьої стадії, емфізема легень другої-третьої стадії), група С, фаза загострення, ЛН третього ступеня. Супутній діагноз - Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, гіпертензивне серце. СН0. Ризик 2.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №139895, виданої 01 грудня 2021 року профпатологічною МСЕК міста Дніпро, ОСОБА_1 первинно встановлено ІІІ групу інвалідності з 24 листопада 2021 року на строк до 01 грудня 2023 року.

Довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА №065826, виданою 01 грудня 2021 року профпатологічною МСЕК міста Дніпро, підтверджується, що ОСОБА_1 повторно з 24 листопада 2021 року на строк до 01 грудня 2023 року, встановлено 65% втрати професійної працездатності, та призначено медикаментозне та санаторно-курортне лікування.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до вимог статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України).

За положеннями статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом частин 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі, закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18.

Судом установлено, що місце проживання ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після її чоловіка - ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстроване разом зі спадкодавцем по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 не звернулась у встановлений шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Отже, відповідно до ч. 3 статті 1268 ЦК України, ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину за законом після свого чоловіка, яка складається, зокрема, із 1/3 частки квартири по АДРЕСА_1 .

Також установлено, що за життя ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе належне їй майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 39, 92).

ОСОБА_2 у встановлений шестимісячний строк звернулась 27 квітня 2023 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Тобто ОСОБА_2 вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом після ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч.1 та ч. 6 ст. 367 ЦПК України).

Згідно ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Зі змісту положень ст. 48 ЦПК України вбачається, що відповідачем є особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 15 липня 2020 року в справі №759/3515/19.

Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у ч.ч. 1, 2 цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Визначення відповідачів, предмету та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (такі висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 15 травня 2019 року у справах №№552/91/18, 554/9144/17).

На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити до участі в справі іншу особу, як співвідповідача.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; установивши, що разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована його дружина ОСОБА_4 , тому остання вважається такою, що прийняла спадщину за законом після свого чоловіка; враховуючи, що після ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину за заповітом прийняла ОСОБА_2 , яка залучена до розгляду цієї справи як третя особа, - колегія дійшла висновку про безпідставне не залучення до участі у справі у якості належного відповідача ОСОБА_2 , яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Колегія також звертає увагу, що позивач у даній справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Приймаючи до уваги, що до участі у справі судом першої інстанції не було залучено як належного відповідача (співвідповідача) ОСОБА_2 , наявні підстави для відмови у задоволення позову ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову; в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Колегія наголошує, що позивач, на захист своїх прав та законних інтересів, не позбавлений можливості звернутись до суду з позовом до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова