17.10.2024 Справа № 756/8611/24
Справа №756/8611/24
Провадження №2/756/4068/24
17 жовтня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Тихої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,
Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі - ТДВ «СГ «Оберіг») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом.
Позовна заява обгрунтована тим, що 04.07.2021 в місті Києві по вул. Ф. Максименка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та транспортного засобу марки «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 .
Після вказаного ДТП водій автомобіля «Hyundai Santa Fe», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 залишила місце ДТП.
На дату скоєння ДТП транспортний засіб «Hyundai Santa Fe», номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 203469396, укладеним між ТДВ «СГ «Оберіг» та ОСОБА_1
Транспортний засіб «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , був застрахований відповідно до Договору добровільного страхування, укладеного ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування».
26.11.2021 ТДВ «СГ «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування» в розмірі 54 608,96 грн.
Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати страховій компанії потерпілій особі у ТДВ «СГ «Оберіг» виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1
18.11.2021 відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів, однак вказана вимога залишена ОСОБА_1 без належного реагування.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 608,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 17 403,52 грн.; пеню - 50 312,27 грн.; 3% річних - 3 772,75 грн.; витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.; витрати на професійну правничу допомогу - 7 300,00 грн.
Ухвалою від 26.07.2024 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надіслав заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, про дату, місце та час слухання справи повідомлялася у встановленому законом порядку.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки, яка не повідомила про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Згідно з ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з вказаної постанови, 04.07.2021 о 20:30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai», моделі «Sonata Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Києві, Пуща Водиця, по вул. Ф. Максименка, у районі будинку № 11, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу, унаслідок чого скоїла наїзд транспортний засіб, легковий автомобіль марки «Toyota» моделі «Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 . У результаті дорожньо-транспортної події транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 13.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 04.07.2021 о 20:30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai», моделі «Sonata Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Києві, Пуща Водиця, по вул. Ф. Максименка, у районі будинку № 11, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушила п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Також, 04.07.2021 о 20:30 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Hyundai», моделі «Sonata Fe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Києві по вул. Ф. Максименка, у районі будинку № 11, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці, за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alсotest 6820», ARHK - 0554, з кінцевим показником 2,72 проміле алкоголю в крові, чим порушила п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Оболонського районного суду м. Києва від 27.08.2021, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватою у дорожньо-транспортній пригоді.
Отже, з огляду на викладене вина відповідача ОСОБА_1 у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.07.2021, був пошкоджений автомобіль «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 .
На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , був забезпечений Договором добровільного страхування наземного транспорту АС № 013877 від 16.01.2020, укладеним з ТДВ «СК «ВІДІ-Страхування».
Згідно звіту про оцінку КТЗ № 04-09/08 від 09.08.2021 вартість відновлювального ремонту «Toyota Corolla», номерний знак НОМЕР_2 , становить 71 161,42 грн.
У той же час, транспортний засіб ««Hyundai Santa Fe», номерний знак НОМЕР_1 , був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 203469396, укладеним між ТДВ «СГ «Оберіг» та ОСОБА_1 .
Таким чином, ТДВ «СГ «Оберіг» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, після чого самовільно залишила місце пригоди.
ТДВ «СГ «Оберіг» зверталось до відповідача з вимогою про виплату грошових коштів 18.11.2021 та 27.03.2024.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом.
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Відповідно до п.п а), в), п. 38.1.1, ч. 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами цивільного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою про стягнення в порядку регресу з відповідача ОСОБА_1 на його користь суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 54 608,96 грн.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3% річних від простроченої суми у розмірі 3 772,75 грн.; інфляційні втрати у розмірі 17 403,52 грн., у зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Беручи до уваги, що відповідач узяті на себе грошові зобов`язання перед позивачем не виконала, з неї на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 17 403,52 грн. та 3 % річних у розмірі 3 772,75 грн., нараховані за період з 22.02.2022 (дати листа-звернення ОСОБА_1 до позивача у відповідь на вимогу про відшкодування суми сплаченого страхового відшкодування) по 11.06.2024.
Щодо стягнення з відповідача пені у сумі 50 312,27 грн. суд зазначає наступне.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Таким чином, розмір штрафних санкцій може бути встановлений договором або законом. При цьому законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язання саме з умовами їх встановлення у договорі за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.
Разом з тим, полісом ЕР №203469396 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу - автомобіля марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак НОМЕР_1 , не передбачено сплату пені за порушення строків виконання зобов`язання, не визначено її розміру.
За приписами п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Тобто, спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов`язок по сплаті пені покладено на страховика за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.
У позовній заяві взагалі не наведено правових підстав для стягнення пені.
Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені у заявленому у позові розмірі, оскільки це не передбачено сторонами у договірному порядку та прямо не передбачено законом, у зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає як необгрунтований.
Що стосується вимог про відшкодування відповідачем на користь позивача судових витрат слід зазначити наступне.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У пункті 4.12 Договору зазначено, що вартість правової допомоги, що надається адвокатом складає 7 300,00 грн.
Підставою для оплати винагороди за договором є акт прийому-передачі наданих послуг.
Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 12.06.2024 було надано послуги правничої допомоги на суму 7 300,00 грн.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, ураховуючи критерій складності справи, ціну позову, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про достатність правових підстав для стягнення у з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4 387,30 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 455,87 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280 282, 284, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» страхове відшкодування у розмірі 54 608 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот вісім) гривень 96 копійок; інфляційні втрати у розмірі 17 403 (сімнадцять тисяч чотириста три) гривні 52 копійки; 3 % річних у розмірі 3 772 (три тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 75 копійок; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 455 (одна тисяча чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 87 копійок; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 387 (чотири тисячі триста вісімдесят сім) гривень 30 копійок.
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторони у справі:

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», код ЄДРПОУ - 39433769, місцезнаходження: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 14;

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тиха