УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28 жовтня 2024 рокуСправа № 495/9787/24
Номер провадження 2-н/495/460/2024

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Братків І.І., розглянувши заяву Комунального підприємства «Автотранссервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги (із збирання та вивезення твердих побутових відходів) з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство «Автотранссервіс» звернулося до суду із заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Автотранссервіс» заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги (із збирання та вивезення твердих побутових відходів) у розмірі 5 309,28 грн., судові витрати покласти на боржника.

Дослідивши заяву та документи, додані до неї, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Так, заявник у заяві про видачу судового наказу просить стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Автотранссервіс» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги (із збирання та вивезення твердих побутових відходів) у розмірі 5 309,28 грн. за період з лютого 2017 року по вересень 2024 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Положеннями ч. 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити Комунальному підприємству «Автотранссервіс» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право звертатися з вимогами вказаними у заяві про видачу судового наказу в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160,161,162,165,166,259,260 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Автотранссервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ірина БРАТКІВ