Справа № 216/7335/23
провадження №2/216/881/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі:

головуючого судді - Бутенко М. В.

за участю

секретаря - Кравець А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

До Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у якому позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Свою позовну заяву обґрунтовує наступним: в період з початку 2012 року по 2018 року сторони по справі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання з Відповідачем у них народилася дочка - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 17 вересня 2013 року, батьком дитини є Відповідач у справі. На початку 2019 року відносини між Позивачкою та Відповідачем припинились, оскільки Відповідач залишив сім`ю і став проживати окремо, заявивши, що не має наміру збереження будь яких відносин з Позивачкою. З цього ж моменту Відповідач практично усунувся від виховання та утримання спільної з Позивачкою дитини, періодично надаючи певну грошову допомогу на утримання дитини, яку перестав надавати починаючи з березня 2023 року без пояснення будь яких причин. За наявним даними Відповідач працює, має постійний достатній доход. дітей від іншого шлюбу Відповідач не має, відповідно аліментів на їх утримання не сплачує.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 10.11.2023 року.

05.02.2024 року судом отримано відзив відповідача на позовну заяву, у якому відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги позивачки частково в розмірі 1 / 8 частини його заробітку, оскільки має на своєму утриманні малолітню дитину: сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , свою дружину ОСОБА_5 , яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та повністю знаходиться на утриманні свого чоловіка відповідача по справі, крім того у відповідача на сьогоднішній час погіршився стан здоров`я, він потребує лікування. Усі твердження відзиву підтверджені відповідачем документально.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутністю сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В період з початку 2012 року по 2018 року сторони по справі проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання з Відповідачем у них народилася дочка - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 17 вересня 2013 року, батьком дитини є Відповідач у справі. На початку 2019 року відносини між Позивачкою та Відповідачем припинились, оскільки Відповідач залишив сім`ю і став проживати окремо, заявивши, що не має наміру збереження будь яких відносин з Позивачкою. З цього ж моменту Відповідач практично усунувся від виховання та утримання спільної з Позивачкою дитини, періодично надаючи певну грошову допомогу на утримання дитини, яку перестав надавати починаючи з березня 2023 року без пояснення будь яких причин.

25 лютого 2023 року відповідач ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Від цього шлюбу у відповідача є малолітній син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Дружина відповідача, згідно копії наказу по підприємству ТОВ «Рефрасервіс» від 26.01.2024 року, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Згідно відомостям з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела суми нарахованого доходу… , станом на 29.01.2024 рік, що до відповідача ОСОБА_2 , відсутня інформація про його дохід за 2022, 2023 рік.

Згідно, предоставленим відповідачем медичних документів він має захворювання та потребує медичного лікування.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 09.11.2023 року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивачки слід задовольнити частково, аліменти з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід стягувати щомісячно в розмірі 1 / 4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів;

Таким чином, позивачка є звільненою від сплати судового збору, оскільки позовні вимоги стосуються стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1073,40 грн. по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180 182, 183, 191 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянство Україна, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь матері дитини ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_3 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, тобто з 09.11.2013 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянство Україна, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 1073,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. БУТЕНКО