справа № 759/980/24 головуючий у суді І інстанції Ул`яновська О.В.
провадження № 22-ц/824/8279/2024 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поданою представником - адвокатом Бордуновою Надією Олександрівною на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року у справі за заявою представника заявника ОСОБА_5 поданої в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2024 року ОСОБА_5 як представник ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту смерті, у якій просила суд:

- встановити факт смерті головного сержанта, громадянина України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проходження військової служби.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що заявник ОСОБА_7 з 2010 року проживала як дружина та чоловік з ОСОБА_6 , без реєстрації шлюбу. За час проживання у фактичних шлюбних відносинах народилось троє дітей.

ОСОБА_6 , як військовослужбовець, призваний при загальній мобілізації прибув до міста Сєвєродонецьк, тобто на територію, де проводились активні бойові дії і зник безвісті з 04 травня 2023 року, у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України та відсутністю тіла, яке можна було б оглянути та видати довідку про смерть. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації смерті проведеної державним органом України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_5 поданої в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, адвокат Бордунова Надія Олександрівна як представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 15 лютого 2024 року подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Підтримавши доводи заяви про встановлення факту смерті, апелянт вказала на хибність висновків суду першої інстанції та неправильну оцінку наявним у справі доказам.

Зазначила, що ОСОБА_1 звернула до суду як в своїх інтересах так і в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які також є заявниками.

Заявниця проживала з ОСОБА_6 у фактичних шлюбних відносинах, на підтвердження чого надала письмові покази свідків, а тому вона є заінтересованою особою і має право на подачу заяви про встановлення факту смерті також.

Відмовляючи в задоволенні заяви виключно з підстав відсутності юридично встановленого правового зв`язку між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , суд не взяв до уваги, що заявниками також виступали їх спільні діти, які є членами сім`ї померлого.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поданою представником - адвокатом Бордуновою Надією Олександрівною на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року у справі за заявою представника заявника ОСОБА_5 поданої в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 квітня 2024 року призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце, час і дату розгляду справи в апеляційній інстанції, заяв та клопотань не надходило, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №37 від 04 березня 2022 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою стрілець відділення контдиверсійної боротьби взводу контрдиверсійної боротьби роти контрдиверсійної боротьби військової частини НОМЕР_1 .

25 квітня 2022 року на підставі наказу №88 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 з 26 квітня 2022 року направлено у відрядження у складі оперативного угруповування «Слобода» оперативно-стратегічного угруповування військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » м. Сєвєродонецьк з метою виконання бойових завдань.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповування «ІНФОРМАЦІЯ_8», для залучення та участі в угруповуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань.

05 травня 2022 року на підставі наказу ВЧ НОМЕР_2 №99 ОСОБА_6 з 04 травня 2022 року вважається безвісті зниклим у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №748 батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис №3740 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Відповідно до засвідченого перекладу Витягу із запису про народження №G349/2022 ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2023 року по справі №759/11895/22 ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності родинних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Колегія суддів, перевіривши оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, не може в повній мірі погодитися з такими мотивами ухваленого рішення з нижченаведених підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окреме провадження як вид цивільного судочинства характеризується певною специфікою процесуальної форми, що зумовлена такими особливостями:

1) відсутність спору про право, яка водночас не виключає спору про факт, що полягає в неочевидності його існування;

2) особливий об`єкт судового захисту, яким є охоронюваний законом (законний) інтерес як потреба та прагнення до користування конкретним матеріальним та (або) нематеріальним благом, що може як опосередковуватися, так і не опосередковуватися певним суб`єктивним правом. Захист охоронюваного законом (законного) інтересу у справах здійснюється шляхом підтвердження судом наявності чи відсутності певного юридичної факту як підстави виникнення, зміни чи припинення неоспорюваних суб`єктивних прав;

3) спеціальна мета - підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 49 ЦК України передбачено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях», який набрав чинності 07 серпня 2022 року) заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Відмовляючи у задоволенні заяви з тих підстав, що між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відсутній родинний зв`язок суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що вони є батьками трьох спільних дітей та встановлення факту смерті ОСОБА_6 може вплинути на права, обов`язки чи законні інтереси заявниці.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

За текстом заяви ОСОБА_1 діє як в своїх інтересах так і в інтересах малолітніх дітей як їх законний представник.

За таки обставин, колегія суддів вважає безпідставними висновки місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення заяви у зв`язку з відсутністю родинних зв`язків між заявницею та ОСОБА_6 .

Разом з тим, за змістом статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Питання державної реєстрації смерті регулюються ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5.

За змістом статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.

Відповідно до абз. 3 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2015 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК (нині ст. 46 ЦК України 2004 року), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року в справі № 490/342/17).

Верховний Суд у постанові від 13 березня 2024 року у справі №204/7924/23 вказав, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

У справі, що переглядається, на підтвердження смерті ОСОБА_6 надано лише наказ ВЧ НОМЕР_2 №99, за яким ОСОБА_6 з 04 травня 2022 року вважається безвісті зниклим у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження. Інших належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити як смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і дату її настання не надано, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

За встановлених обставин, місцевий суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні вимог заяви про встановлення факту смерті, проте помилився щодо мотивів такої відмови.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За приписами ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволені позову, однак з підстав, які колегія апеляційного суду вважає частково помилковими, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині мотивів та підстав такого висновку відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подану представником - адвокатом Бордуновою Надією Олександрівною на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року у справі за заявою представника заявника ОСОБА_5 поданої в інтересах ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24 травня 2024 року.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова