справа № 208/8617/24
провадження № 6/208/351/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Трусової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кам`янське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2024 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за результатом розгляду цивільної справи №208/8617/24 видано судовий наказ, яким:

- стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04 вересня 2024 року і до повноліття дітей;

- стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 302 (триста дві) грн. 80 коп. на користь держави.

17 вересня 2024 року до суду надійшла заява боржника про визнання вказаного судового наказу таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви зазначає, що сімейні правовідносини відновлені, ним здійснюється добровільне утримання дітей.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року зазначену заяву призначено до розгляду.

26 вересня 2024 року до суду надійшла заява стягувача, в якій вона заперечила існування обставин, якими боржник обґрунтовував заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

14 жовтня 2024 року до суду надійшла заява стягувача, в якій вона підтвердила існування обставин, якими боржник обґрунтовував заяву про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню вони примирилися, боржник згоден повністю забезпечувати родину, від призначених аліментів стягувач відмовляється.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили,інших заяв та клопотань не надходило.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено наступні обставини справи.

Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 16.09.2024 року №629, складеного Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «ДОБРОБУТ», за адресою: вул. Свободи, буд. 34, кв. 19, м. Кам`янське, проживає сім`я, яка складається з заявника, боржника та 3 дітей.

Відповідно до останньої висловленої позиції стягувача спірне правовідношення вичерпано, вона та боржник примирилися, від стягнення аліментів вона відмовляється.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.

За ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є різновидом виконавчого документу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); якщо виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.03.2024 року у справі №824/180/19.

Застосовуючи вищевикладені нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Судовий наказ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, згідно положень ст. 432 ЦПК України, при цьому вищевикладені правові висновки є релевантними для розгляду заяви в цій справі з огляду на подібність правової природи виконавчого листа та судового наказу як виконавчого документа, відмінність яких (в аспекті можливості застосування до них процедури за ст. 432 ЦПК України) стосується лише підстав та порядку їх видачі.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність, яка передбачає свободу учасників справи у розпорядженні своїми процесуальними правами (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Обставини цієї справи свідчать про існування таких підстав для визнання виконавчого листа таким, що не п ідлягає виконанню, як припинення зобов`язання шляхом його добровільного виконання, а також домовленість сторін. Разом з цим, збереження зобов`язання одночасно всупереч інтересам як кредитора, так і боржника суперечить принципу диспозитивності як засаді цивільного судочинства, а також суперечило б спільній волі обох учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, виданий 05 вересня 2024 року у справі №208/8617/24.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 261 ЦПК України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 351-354 ЦПК України..

Суддя В.Г. Гречана