Справа № 189/1534/24
РІШЕННЯ

Іменем України

23.09.2024 року смт Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

при секретарі Копиці С.І.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 20.03.2023 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на пільгових умовах був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 213452732), згідно якого забезпеченою є цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ford Ranger» д.н.р. НОМЕР_1 . 23.09.2023 року близько 19:00 год. на а/д Запоріжжя-Донецьк сталася дорожньо-транспортна пригода за участю пішохода ОСОБА_3 , яка від отриманих травм загинула на місці та транспортного засобу «Ford Ranger» д.н.р. НОМЕР_1 під керуванням відповідача. 23.10.2023 року до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою звернувся представник потерпілої особи з приводу виплати страхового відшкодування в зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування. Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Ranger» д.н.р. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило за даним страховим випадком страхове відшкодування в розмірі 106 130 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Ford Ranger» д.н.р. НОМЕР_1 не належить відповідачу на праві власності. ПАТ «НАСК «Оранта» неодноразово вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору. 09.01.2024 року ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до відповідача із заявою про компенсацію страхового відшкодування в розмірі 53 065 грн. 07.02.2024 року на адресу позивача надійшла заява представника відповідача, в якій він не погоджується із заявленим в заяві про компенсацію страхового відшкодування та просить припинити дії позивача, спрямовані на стягнення заборгованості з відповідача, мотивуючи це тим, що транспортний засіб «Ford Ranger» д.н.р. НОМЕР_1 зареєстрований на селянське фермерське господарство «Остапівка». Відповідач в добровільному порядку відмовився відшкодовувати шкоду, тому представник позивача просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 53065 грн., а також витрати зі сплати судового збору. Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що позов подано безпідставно та ґрунтується не на вимогах закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а на його власному та помилковому тлумаченні позивача. На момент ДТП забезпеченим транспортним засобом керував безпосередньо відповідач. Автомобіль Ford Ranger р.н. НОМЕР_1 зареєстрований на Селянське (фермерське) господарство «Остапівка», засновником, головою та кінцевим беніфіціаром якого є ОСОБА_2 , а його частка у статутному фонді складає 100%. Таким чином, ОСОБА_2 правомірно експлуатував транспортний засіб на законних підставах, і в розумінні Закону був власником цього транспортного засобу. Відповідач наполягає на своєму праві, як єдиного законного власника майна на свій розсуд обирати, яким чином реєструвати його в державних органах, і той факт, що автомобіль зареєстрований на Фермерське господарство (яке на 100% належить відповідачу), не позбавляє його права власності на цей автомобіль. Представник позивача О.В. Дудуц в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Рощин В.С. в судовому засіданні заперечував проти позову, спираючись на доводи поданого відзиву на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, заслухавши представника відповідача, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.02.2023 року між ОСОБА_2 та ПАТ«НАСК «Оранта» було укладено договір 213452732, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: забезпечений транспортний засіб Ford Ranger р.н. НОМЕР_1 ( а.с. 10). Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб Ford Ranger р.н. НОМЕР_1 належить Селянському фермерському господарству «Остапівка» (а.с.9). Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є керівником, представником, засновником та кінцевим бенефіціарним власником СФГ «Остапівка» (а.с. 54).

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000152, 23.09.2023 року близько 19.00 год. водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Ford Ranger р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Запоріжжя-Донецьк» від м. Запоріжжя в бік м. Донецьк, в районі перехрестя з вул. Миру в смт. Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзджу частину, в результаті чого, від отриманих травм пішохід загинув на місці (а.с.11). Згідно копії довідки про склад сім`ї, ОСОБА_4 є донькою загиблої в результаті ДТП 23.09.2023 року ОСОБА_3 (а.с.17). Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі страхового акту № ОЦВЗ-23-32-99951/1 та копії платіжної інструкції № 58485 від 17.11.2023 року ОСОБА_4 було сплачено страхове відшкодування в сумі 106130 грн. ( а.с.22, 22). 09.01.2024 року ОСОБА_2 було направлено заяву про компенсацію страхового відшкодування, та посилаючись на п.13.2 ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просять компенсувати ПАТ «НАСК «Оранта» 50% виплаченого страхового відшкодування, а саме 53065 грн. 00 коп. (а.с.25-26). Відповідно до пункту 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Нормою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до вимог ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1ст. 1188 ЦК України). Статтею 1192 ЦК України визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно страхового акту № ОЦВЗ-23-32-99951/1 та копії платіжної інструкції № 58485 від 17.11.2023 року ОСОБА_4 було сплачено страхове відшкодування в сумі 106130 грн. Договір укладений між позивачем та ОСОБА_2 належить до пільгової категорії громадян, та при розрахунку розміру страхового платежу було застосовано зменшення пільговику 50%. Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону «у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж зазначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст. 13 цього Закону то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, зобов`язана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування» в даному випадку 53065 коп. 09.01.2024 року позивач звернувся до відповідача з заявою про компенсацію страхового відшкодування, однак останнім не було її виконано (а.с.6). Відповідно до ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Ford Ranger р.н. НОМЕР_1 застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач був зобов`язаний здійснити відшкодування шкоди у даному випадку. Відповідно до статті 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завдано здоров`ю особи. До таких висновків дійшов у своїх постановах Верховний Суд у справах № 751/8121/17 від 14.01.2019, № 500/2095/15-ц від 10.01.2019, № 757/59802/16-ц від 05.12.2018. Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», шкода, завдана внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується незалежно від наявності вини завдавача шкоди. Стаття 38-1 зазначеного закону передбачає, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 ст.13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Відповідно до п. 13.2. ст. 13 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Отже, на підставі вищезазначеного, у зв`язку з тим, що відповідач керував транспортним засобом, який на праві власності належить Селянському фермерському господарству «Остапівка», а не йому, страхування ТЗ відбулося на пільгових умовах, а для здійснення страхового відшкодування в повному обсязі, в даному випадку, має бути встановлено наявність одночасного існування таких трискладових (п.13.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: страхувальником є громадянин України пенсіонер, якому на праві власності належить автомобіль, і вказана особа має особисто керувати на момент настання страхового випадку вказаним ТЗ. Відсутність хоча б однієї з цих складових свідчить про відсутність підстав для зменшення страхового платежу. А у разі порушення п.13.2 є підставою для стягнення 50% здійсненого страхового відшкодування. Вказане спростовує викладені у відзиві доводи.

Отже, суд вважає, що ПАТ НАСК «Оранта» має право зворотної вимоги (регресу) до ОСОБА_2 на суму 53065 грн., оскільки позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 106130 грн. Щодо тверджень представника відповідача про те, що ОСОБА_2 не був обізнаний про умови страхування на пільгових умовах та наслідки їх порушення, та суд зазначає, що відповідно до ст.68 Конституції України не знання законів не звільняє від відповідальності. Таким чином, враховуючи невиконання відповідачем правомірних вимог позивача щодо сплати в порядку регресу страхового відшкодування, суд вважає вимоги позивача правомірними, та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 3028 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11,12, 13, 77,80, 89, 133, 137,141, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» ( м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ), страхове відшкодування в розмірі 53065 грн. (п`ятдесят три тисячі шістдесят п`ять гривень). Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» ( м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ), суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень). Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.С. Лукінова

23.09.2024