Справа № 386/293/24
Провадження № 2-о/386/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

з участю: секретаря судового засідання Корніцької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи- Ладиженська сільська рада Уманського району Черкаської області та ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , 06.03.2024 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

07.03.2024 представник заявника подала до суду уточнену заяву.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділдянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадстровий номер :03:000:1616, яка знахордиться в межах Ятранівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Своїм майном ОСОБА_5 розпорядилась, від її імені посвідчено заповіт 14.02.2013. Затеральна вчасно звернулась до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини, спадкова справа у спадковому реєстрі за №69426282 та у нотарікса №50/2022.04.10.2023 ОСОБА_2 звернулась до нотраіуса з заявою про видачу спадщини, але отримала постанову про відмову, в якій вказано, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо оскільки в заповіті невірно вказана дата народження спадкоємиці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якої по паспорту та свідоцтву про народлження дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку з наведеним, з врахуванням уточненої заяви просить в якій просить встановити факт, що заповіт , посвідчений секретарем Ятранівської сільської ради Уманського району Черкаської області Перепелицею Людмилою Петрівною 14.02.2013, реєстр №8 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 07.03.2024 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами окремого позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті.

16.04.2024 постановлено ухвалу суду про витребування оказів, якою витребувано у приватного нотаріусу Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Вострикової О.І. належним чином завірену копію спадкової справи № 50/2022 заведеної після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на виконання яколю приватним нотаріусом 07.05.2024 надіно до суду витребуваний доказ.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи Ладиженської сільської ради в судове засідання не з`явився, надсилав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність , зазначила що щодо задоволення заяви покладається на розсуд суду

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовое засідання не з`явився , про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи суду не надавала.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 24.14.02.2013 склала заповіт, яким заповіла синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та дочці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 все належне їй майно, де б вона не знаходилось і з чого б воно не склалалось, все те, зщо буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом буде мати право, що підтверджується копією заповіту, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №8 (а.с.9).

Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №69342560 від 30.06.2022, слідує, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Ятранівка Уманського району Черкаської області зареєстрована спадкова справа у спадковому реєстрі за №69426282, № у нотаріуса 50/2022 (а.с.10).

04.10.2023 приватний нотаріус Вострікова О.І. постановила постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, якою відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на частку у праві власності на земельну ділянку, оскільки у заповіті дата народження спадкоємиці ОСОБА_2 вказана 11.11.1956, в той час як заявниця ОСОБА_2 подала паспорт громадянина України та свідоцтва про народження з датою народження ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-12).

ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками вказано батько ОСОБА_8 , мати- ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.13).

ОСОБА_7 18.08.1979 уклала шлюб з ОСОБА_9 , після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про укледння шлюбу НОМЕР_3 (а.с.14).

Як вбачається з копії спадкової справи №50/2022, після смерті ОСОБА_5 , заведена спадкова справа за заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про прийняття спадщини за заповітом , інші спадкоємці відсутні.

У суду немає підстав ставити під сумнів документи, які надані суду і таких доказів суду не надано.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (п.45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.

Як вбачається з викладеного, згідно з законом встановлення вказаних фактів породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності заповіту дає змогу заявнику ОСОБА_2 оформити право на спадкування, яке вона не може отримати у зв`язку з помилкою, які виникли при написанні у заповіті дати народження спадкоємця.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів, який просить встановити заявник є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для оформлення спадщини.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи- Ладиженська сільська рада Уманського району Черкаської області та ОСОБА_3 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, що заповіт, посвідчений секретарем Ятранівської сільської ради Уманського району Черкаської області Перепелицею Людмилою Петрівною 14.02.2013, реєстр №8 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Місце проживання заявника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Місцезнаходження заінтересованої особи Ладиженська сільська рада Уманського району Черкаської області: вул. Шкільна, 2 с. Ладиженка Уманського району Черкаської області, поштовий індекс 20292; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Місце проживання заінтересованої особи ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення: 27 травня 2024 року.

Суддя: Гут Ю. О.