Справа № 203/4368/24
Провадження № 2/0203/1697/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Потаповій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що з 26.04.2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилаючись на те, що шлюбні стосунки з відповідачкою погіршились через відсутність взаєморозуміння та більше року потому вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, позивач просив розірвати шлюб з відповідачкою. Також посилаючись на те, що після припинення відносин із відповідачкою донька залишилась проживати разом із ним, позивач просив вирішити питання щодо залишення проживання доньки із ним.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.08.2024 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В наданій заяві позивач просив розглядати справу без його участі, зазначивши про підтримання позову.

Відповідачка у наданій заяві та відзиві також просила проводити розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти залишення проживання доньки разом із позивачем.

В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 квітня 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №150.

Також сторони мають спільну малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 ст.24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи визнання відповідачкою викладених в позовній заяві обставин та позовних вимог, припинення між сторонами шлюбних відносин та ведення спільного господарства, не бажання відновлювати та продовжувати сімейні стосунки, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між сторонами.

В частині поставлених в позові питань щодо залишення проживання дитини разом із позивачем, суд враховує наступне.

У постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Враховуючи зазначене та відсутність між сторонами спору щодо місця проживання дитини, які згідно позовної заяви залишилась проживати із батьком, проти чого не заперечує відповідачки відповідно до поданого відзиву, після розірвання шлюбу малолітню доньку сторін слід залишити проживати разом із батьком.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на поданий відповідачкою до початку розгляду справи по суті відзив про визнання позову та положення ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., а також повернення позивачу з державного бюджету судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.3,56,112 СК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,221,223,247,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26 квітня 2013 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №150 розірвати.

Залишити проживати малолітню дитину сторін доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

Повернути ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 50% судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., перерахованого згідно квитанції до платіжної інструкції №21018 від 27 серпня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 вересня 2024 року.

Суддя С.Ю.Казак