ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/1020/24 Номер провадження 22-ц/814/2862/24Головуючий у 1-й інстанції Попов М.С. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Обідіної О.І., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» (далі - ТОВ «Агро-Край») про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником земельної ділянки площею 3,4256 га, кадастровий номер :00:004:0025, яка розташована на території Федорівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №593019 від 29 грудня 2002 року.

Відповідно до договору оренди землі №б/н від 17 листопада 2011 року, угоди про внесення змін до договору оренди від 16 листопада 2016 року та додаткової угоди від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі №б/н від 17 листопада 2011 року, зареєстрованого від 14 листопада 2012 року за №02420, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу.

Пунктом 3 додаткової угоди від 16 листопада 2016 року внесено зміни до договору оренди землі та визначено, що розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Угодою внесено зміни до пункту 2.4 договору та встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 93316,55 грн, пунктом 4.2. встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з пунктом 4.3 договору оренди землі від 17 листопада 2011 року орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року. В останній рік оренди - до закінчення терміну оренди.

Проте відповідач за 2023 рік орендну плату не сплатив у зв`язку з чим позивач прохає суд стягнути на її користь з ТОВ «Агро-Край» грошові кошти у розмірі 8826,81 грн (8398,49 грн - основний борг, 428,32 грн - індексація за 2023 рік) в якості орендної плати за користування земельною ділянкою за договором оренди землі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Агро-Край» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за земельну ділянку площею 3,4256 га, кадастровий номер :00:004:0025, у загальному розмірі 8826,81 грн.

Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того, що зобов`язання із сплати оренди за земельну ділянку передбачено умовами договору не виконано, тому наявні підстави для стягнення заборгованості та інфляційних втрат.

Позиції учасників справи

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі відповідач прохав суд змінити рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року в частині стягнення коштів орендної плати та постановити нове, яким стягнути орендну плату за користування земельною ділянкою за період, що відповідає договірним умовам з 01 січня 2023 року по 16 листопада 2023 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку ТОВ «Агро-Край», вимога позивача щодо стягнення коштів за цілий календарний рік є неправомірною, оскільки строк дії договору оренди землі встановлений до 16 листопада 2023 року.

Окрім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 17 листопада 2023 року зареєстровано право оренди земельної ділянки :00:004:0025 за іншим суб`єктом, тому вимога щодо стягнення коштів орендної плати за 2023 рік в цілому є неправомірною.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача прохає суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Зауважено, що закінчення строку дії договору не звільняє сторону від виконання взятих на себе зобов`язань.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Щодо розгляду справи без виклику сторін

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи, що ціна позову становить 8826,81 грн та беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 7, та статті 369 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 3,4256 га, кадастровий номер :00:004:0025, яка розташована на території Федорівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності серії Р1 №593019 від 29 грудня 2002 року (а.с. 7-8).

Відповідно до договору оренди землі №б/н від 17 листопада 2011 року, укладеного між ТОВ «Федорівка і К» і ОСОБА_1 , додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16 листопада 2016 року, укладеної між ОСОБА_1 і ТОВ «Федорівка і К» (а.с. 9) та додаткової угоди від 01 вересня 2017 року до договору оренди землі №б/н від 17 листопада 2011 року, зареєстрованого від 14 листопада 2012 року за №02420, укладеної між ОСОБА_1 , ТОВ «Федорівка і К» та ТОВ «Агро-Край» (а.с. 10), земельна ділянка була передана в оренду відповідачу до 16 листопада 2023 року.

Відповідно до пункту 2.4 договору оренди землі від 17 листопада 2011 року (в редакції додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 16 листопада 2016 року) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93316,55 грн.

Згідно пункту 4.1 вказаного договору оренди землі (зі змінами, внесеними додатковою угодою від 16 листопада 2016 року) розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції у відповідності до пункту 4.2 договору оренди землі від 17 листопада 2011 року. Орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року. В останній рік оренди - до закінчення терміну оренди (пункт 4.3 договору).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 17 листопада 2023 року зареєстровано право оренди земельної ділянки :00:004:0025 за іншим суб`єктом - ТОВ «Ланнівська МТС» (а.с. 46-47).

25 січня 2024 року позивачем на адресу ТОВ «Агро-Край» було направлено лист-вимогу про виплату заборгованості з орендної плати за 2023 рік (а.с. 13-14).

Позиція апеляційного суду

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За нормами статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Орендодавець зобов`язаний, зокрема, передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди, орендар - своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Із огляду на викладене, саме на орендаря покладається обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати за земельну ділянку, а орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

З наданих до місцевого суду доказів вбачається, що сторонами справи пунктом 4.3 договору оренди землі від 17 листопада 2011 року було узгоджено, що орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 вересня до 31 грудня кожного року; в останній рік оренди - до закінчення терміну оренди.

Додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки від 16 листопада 2016 року сторонами правочину було узгоджено внесення змін до договору оренди землі від 17 листопада 2011 року, зокрема виклавши пункти договору у наступній редакції: «цей договір укладено на 7 років, з дати укладання додаткової угоди. Договір діє до 16 листопада 2023 року» (пункт 2); «розмір річної орендної плати за оренду земельної ділянки складає 9,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладання договору» (пункт 3); «нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 93316,55 грн з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01 січня 2016 року» (пункт 1).

З огляду на дату укладення спірного договору оренди земельної ділянки та додаткової угоди до нього, а також строку його дії та умов виплати орендної плати у річному розмірі, вбачається, що закінчення річного періоду за узгодженими сторонами умовами припадає саме на 16 листопада 2023 року (перший рік - з 17 листопада 2011 року по 16 листопада 2012 року, другий рік - з 17 листопада 2012 року по 16 листопада 2013 року, третій рік - з 17 листопада 2013 року по 16 листопада 2014 року, четвертий рік - з 17 листопада 2014 року по 16 листопада 2015 року, п`ятий рік - з 17 листопада 2015 року по 16 листопада 2016 року, шостий рік - з 17 листопада 2016 року по 16 листопада 2017 року, сьомий рік - з 17 листопада 2017 року по 16 листопада 2018 року, восьмий рік - з 17 листопада 2018 року по 16 листопада 2019 року, дев`ятий рік - з 17 листопада 2019 року по 16 листопада 2020 року, десятий рік - з 17 листопада 2020 року по 16 листопада 2021 року, одинадцятий рік - з 17 листопада 2021 року по 16 листопада 2022 року, дванадцятий рік - з 17 листопада 2022 року по 16 листопада 2023 року), відтак, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення на користь позивача орендної плати за повний рік.

Варто наголосити, що часткове стягнення орендної плати мало б місце у випадку дострокового розірвання орендних правовідносин між сторонами правочину, однак у справі, що переглядається такі обставини відсутні.

Крім того, факт реєстрації права оренди за іншим суб`єктом поза межами дії укладеного між сторонами справи правочину, не впливає на розгляд даної справи, оскільки вищевказана дія відбулася після закінчення договору та додаткових угод оренди землі, що укладені між ТОВ «Лан-Агро» та ОСОБА_1 .

Водночас, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 753/8945/19 (провадження № 61-8829сво21) зроблено висновок, що: «у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення contra proferentem. Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (not individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the dominant influence of one of the party)».

Contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище, оскільки саме вона допустила таку двозначність. Сontra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань). Сontra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь у процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. У разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2022 року в справі № 613/1436/17, провадження № 61-17583св20).

Враховуючи, що відповідач є стороною, яка займалася підготовкою як проекту договору оренди та додаткових угод до нього, так і спірних умов щодо орендної плати, то колегія суддів зауважує, що тлумачення договору оренди землі та додаткових угод до нього повинно здійснюватися на користь позивача.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу ТОВ «Агро-Край» слід залишити без задоволення, а рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року - без змін.

Щодо судових витрат в частині судового збору

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат в частині судового збору та відсутні підстави для розподілу судових витрат в частині судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» - залишити без задоволення.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 17 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 вересня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.І. Обідіна

О.О. Панченко