Справа №731/510/24
Провадження №2/731/175/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Савенка А.І.,

за участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2024 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява.

Справа розподілена судді Савенку А.І. 26 серпня 2024 року (після виходу судді з відпустки).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що від шлюбу з ОСОБА_3 у них народилося двоє дітей син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина ОСОБА_5 відвідує дитячий садок «Кропелька 2» за адресою: Польща, м. Краків, вул. Борковська, б. 30, в якому соціально адаптується та проходить підготовку до школи. Оплата за харчування у дитячому садку становить 18 злотих за 1 день, оплата за перебування у дитячому садку 1,30 злотих за годину. У зв`язку із цим дитина потребує додаткових витрат на своє гідне існування та розвиток здібностей. Утримувати дитину самостійно вона не може. Загальна сума витрат за харчування та перебування доньки Поліни у дитячому садку за період з вересня 2023 року до квітня 2024 року становить 3 418,10 злотих, що в еквіваленті до національної валюти України становить 34 672,86 грн (офіційний курс НБУ станом на 07 червня 2024 року 10,1439 грн за 1 злотий).

Оскільки батько дитини знаходиться у працездатному віці, працевлаштований, забезпечений житлом, інших утриманців не має, а відповідно має можливість сплачувати додаткові витрати на дитину, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 половину вартості понесених додаткових витрат на дитину, що становить 17 336,43 грн.

Провадження у справі відкрито 04 вересня 2024 року та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 01 жовтня 2024 року.

За клопотанням представника відповідача розгляд справи відкладено до 28 жовтня 2024 року.

04 жовтня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 57). Вказано, що відповідач не має роботи та будь-якого нерухомого майна. Навчання дитини у платному дитячому садочку не пов`язане з особливими обставинами, а тому не належить до додаткових витрат на дитину. Додатковими витратами є витрати, пов`язані, наприклад, із навчанням у спеціалізованому навчальному закладі, розвитком здібностей дитини, оздоровленням, лікуванням. При цьому витрати на перебування доньки Поліни у дитячому садочку має покриватися аліментами, які відповідач сплачує на утримання дитини. На обґрунтування своєї позиції посилалася на правові висновки Верховного Суду, зокрема про те, що до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат на дитину, не належать: витрати на навчання дитини з метою здобуття професійної освіти; витрати на відвідування спортивної секції; витрати на відвідування дитиною приватного дитячого садка; вартість поїздки на відпочинок на морі без доказів потреби в такому відпочинку; витрати на придбання шкільного одягу, взуття та шкільного приладдя.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась за вказаною адресою листування (а.с.70), клопотань про відкладення розгляду справи не подавала, участь представника не забезпечила.

Представник позивача ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про день місце та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Представник відповідача ОСОБА_6 заявила письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що від шлюбних стосунків у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 народилося двоє дітей син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 22-23).

Рішенням суду від 13 березня 2023 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 2223).

Відповідачем не оспорюється, що донька ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

На підставі судового наказу від 28 березня 2023 року відповідач ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання двох дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки своїх доходів (а.с. 22).

Крім того, з автоматизованої системи документообігу суду вбачається, що на підставі судового наказу від 04 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_3 сплачує аліменти на третю, спільну з ОСОБА_1 , дитину - сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки своїх доходів (а.с. 71).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Перелік додаткових витрат на дитину не є вичерпним.

При цьому визначення обставин, що можуть бути визнані істотними при визначенні розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо.

У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Оскільки йдеться про фактично понесені або передбачувані витрати, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 pоку).

Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок та обґрунтування.

На підтвердження понесених додаткових витрат на навчання дитини ОСОБА_5 у дитячому садку позивач надала довідку про відвідування дитиною (а.с. 7 (зворот), 8) та підтвердження грошових переказів (а.с. 4-7, 8 (зворот) 19).

Зокрема, із довідки від 20 травня 2024 року, виданої директором дитячого садка на прохання матері (а.с. 7 (зворот), 8), дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у 2023/2024 навчальному році відвідує Громадський дитячий садок «Кропелька 2», по вул. Борковська, 30, м. Краків. Оплата за харчування становить 18 злотих/день, оплата за 1 годину перебування у дитсадку становить 1,30 злотих. Усі оплати за дитсадок, починаючи від вересня 2023 року до квітня 2024 року у розмірі 3 418,10 злотих були здійснені вчасно, заборгованість відсутня. Детальний перелік платежів: 1. Вересень 2023 року сума 650,90 злотих; 2. Жовтень 2023 року сума 464 злотих; 3. Листопад 2023 року сума 500,70 злотих; 4. Грудень 2023 року сума 365 злотих; 5. Січень 2024 року сума 455,10 злотих; 6. Лютий 2024 року сума 231,20 злотих; 7. Березень 2024 року сума 434,60 злотих; 8. Квітень 2024 року сума 316,60 злотих.

Відповідно до підтверджень грошових переказів позивач ОСОБА_1 сплатила за дитячий садочок у період з 13 вересня 2023 року до 13 травня 2024 року 3 629,62 злотих (а.с. 4-7, 8 (зворот) 19).

У постанові від 10 січня 2019 року у справі № 369/11745/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що відвідування дитиною приватного дитячого садка не викликано особливими обставинами.

Враховуючи наведене, у стягненні витрат на відвідування дитиною дитячого садка слід відмовити.

Водночас додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

Отже, витрати позивача на харчування доньки також не є додатковими витратами на дитину, оскільки це не викликано особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК України, а відноситься до звичайних витрат для забезпечення нормальних умов життя дитини, що передбачені стягненням аліментів з батька дитини, що є підставою для відмови у задоволенні позову і в цій частині.

Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року по справі № 233/3518/17 зазначив, що щоденне харчування дитини не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду. Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків, а тому на позивача також покладається обов`язок брати участь у витратах на дітей, у тому числі, на щоденне харчування.

Крім того, позивач вказала у позові, проте не довела належними доказами, що відповідач має постійне місце роботи, отримує стабільний дохід та має у власності житло.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволені позову судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 185 СК України, ст. ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , поданої представником позивача ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_2 ), до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.І.Савенко