Справа № 583/22/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м.Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Соколової Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Верби Н.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

03.01.2024 до суду звернувся представник позивача адвокат Цуркан В.І. звернувся до суду з вищевказаним позовом і просив визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою проживання батька.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він та відповідачка проживали разом в незареєстрованому шлюбі, мають двоє спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сім`я спільно разом з неповнолітніми дітьми проживала у квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить рідній матері позивача.

З початку широкомасштабного вторгнення відповідачка разом з неповнолітніми дітьми виїхала за кордон, а позивач залишився проживати в м. Охтирка Сумської області.

Після виїзду відповідачки з дітьми за кордон, позивачем був виявлений судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дітей на користь ОСОБА_2 , який був пред`явлений до примусового виконання у травні 2023 року та постановою Охтирського ВДВС від 08.05.2023р. відкрите виконавче провадження № 71753155.

01.11.2023 відповідачка приїздила в Україну разом з неповнолітніми дітьми. Неповнолітній син ОСОБА_3 виявив бажання залишитися проживати з батьком в Україні. Мати (відповідачка) з неповнолітньою дочкою знову виїхала за кордон без неповнолітнього сина.

Починаючи з 01.11.2023р. неповнолітній син постійно та фактично проживає з рідним батьком ОСОБА_1 .

На цей час постало питання про визначення місця проживання неповнолітнього сина, що обумовлено необхідністю створення для неповнолітнього належних побутових та соціальних умов проживання, навчання та розвитку, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

15.01.2024 ухвалою суду було відкрито провадження у справі та надано строк відповідачці для подання до суду відзиву на позовну заяву чи зустрічної позовної заяви.

24.01.2024 до суду надійшла заява від ОСОБА_2 , в якій вона визнала позов та просила розглянути справу без її участі в підготовчому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання без участі сторони позивача.

Представник третьої особи в суд не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого судового засідання без участі їх представника, проти позову не заперечують, у зв`язку з визнанням позовних вимог відповідачем просили ухвалити рішення на розсуд суду.

Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, дійшов такого.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , батьками якого зазначені: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с. 12).

Як зазначив позивач і проти цього не заперечувала відповідачка, неповнолітній син ОСОБА_3 на даний час проживає з позивачем, в той час коли відповідачка з неповнолітньою донькою перебуває закордоном.

Представником позивача були подані до суду заяви витребування висновків з органу опіки та піклування та залучення до участі у справі третьої особи, проте, суд вважає вирішення вказаних заяв недоцільним, оскільки відповідачка визнала позов, що є підставою для задоволення позовних вимог відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України.

Виходячи з того, що неповнолітня дитина проживає разом з батьком, але в той же час між сторонами в досудовому порядку не було досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини, суд вважає, що встановлення місця проживання дитини разом з позивачем надає останньому можливість, захищаючи права та інтереси неповнолітньої дитини, здійснювати права та обов`язки щодо належного виховання дитини та захисту її прав без згоди відповідачки у відповідності до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України , а регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст. 15 Сімейного Кодексу України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний,духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

За таких обставин, враховуючи, що позов обумовлений необхідністю створення для неповнолітнього належних побутових та соціальних умов проживання, навчання та розвитку, а також визнання позовних вимог відповідачкою, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат. Представником позивача надана суду заява про відсутність підстав для компенсації та відшкодування понесених судових витрат за рахунок відповідачки, а тому суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 315 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області про визначення місця проживання неповнолітньої дитини задовольнити.

Встановити місце проживання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , за адресою проживання батька.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей Охтирської міської ради, Україна, Сумська область, м. Охтирка, вул. Перемоги, 1, ЄДРПОУ 4527760.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА