ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7798/24 Справа № 226/248/24 Суддя у 1-й інстанції - Рибкіна О.А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Агєєва О.В., Корчистої О.І.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 08 травня 2024 року, ухваленого суддею Рибкіним О.А. у м. Мирнограді Донецької області (дата складання сповного тексту судового рішення - 10.05.2024),

ВСТАНОВИВ

В січні 2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання як повнолітньої дитини до досягнення 23-х років або до закінчення навчання в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона навчається в Черкаському державному технологічному університеті на денній формі, за кошти фізичної особи. В зв`язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги. Батько є працездатною особою, тому має можливість утримувати його на період навчання, добровільно допомоги не надає, у зв`язку з чим позивачка звертається до суду з вказаним позовом

Рішенням Димитрівського міського суду Донецької області від 08 травня 2024 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини до досягнення 23-х років або до закінчення навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Відповідач ОСОБА_2 не погодився із вказаним судовим рішенням та оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, просив змінити рішення суду, зменшити частку стягнутих з нього аліментів до 1/10 частини.

На обґрунтування скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що позивачка отримує допомогу ще й від матері, а в нього на утриманні ще двоє малолітніх дітей від другого шлюбу і дружина, що перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі про стягнення аліментів з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і яка не входить до переліку справ зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті в прядку спрощеного позовного провадження, враховуючи характер спірних правовідносин, справа розглядається без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 11 травня 2005 року позивачка ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є відповідач по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 12)

На утримання в той час неповнолітньої дитини ОСОБА_1 на користь матері позивачки відповідач сплачував аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2007 року до досягнення нею повноліття за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2007( а.с.13-14).

ОСОБА_1 навчається в Черкаському державному технологічному університеті на денній формі, за кошти фізичної особи,строк навчання з 12.09.2022 року по 30.06.2026 року (а.с.15)

Згідно до договору про надання освітніх послуг від 30.09.2022 №673 мати ОСОБА_4 оплачує навчання позивачки (а.с.16-17).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 відповідач ОСОБА_2 22 липня 2022 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 ( а.с. 43)

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( а.с.64).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 його батьками є відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( а.с.65).

З відповіді щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює та має щомісячний дохід ( а.с.31- 33).

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги Позивача, виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , досягла повноліття, але продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

Суд також взяв до уваги наявність у відповідача двох малолітніх дітей від другого шлюбу.

Стягуючи аліменти з відповідача на користь третьої особи ОСОБА_1 суд виходив з того, що вона потребує матеріальної допомоги, є повнолітньою та дієздатною, тому в силу ст.199 СК України аліменти мають бути стягнуті на її користь.

З висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка продовжує навчання у виші. Запланована дата завершення навчання -червень 2026 року.

Крім того, ОСОБА_2 є батьком ще двох малолітніх дітей від другого шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно вимог ч.1 ст.141 та ст.142 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надані відповідні довідки, свідоцтва про народження, свідоцтво про шлюб, довідка про доходи тощо.

Встановивши, що дочка відповідача навчається у виші, з денною формою освіти на бюджетній основі та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, суд першої інстанції, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання, враховуючи можливість повнолітньої дитини підробляти у вільний від навчання час та отримувати власний дохід, а також можливість отримувати допомогу від матері.

Суд першої інстанції свій висновок в частині визначення розміру стягнутих з відповідача аліментів належним чином не мотивував.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необхідності стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_9 , яка продовжує навчання, проте оцінивши в сукупності докази у справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду та зменшити розмір стягнутих з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Таким чином, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням зазначених вище обставин, підлягає зменшенню з 1/6 до 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, такий обсяг стягнення аліментів відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання і, разом із тим, співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки фактично позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 08 травня 2024 року змінити, зменшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 з 1/6 до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 28 жовтня 2024 року.

Головуючий:

Судді: