Справа № 362/2690/22
Провадження № 2/362/217/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

при секретарі - Сілецькій М.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Васильківська міська рада, сектор №4 відділу №6 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним рішення Кодаківської сільської ради, державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 , є власником земельної ділянки площею 0,345 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво, обслуговування житлового будинку - 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,095 га. Вказана обставина підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія IV-KB № 0, копія якого додана до позовної заяви. За витягом про присвоєння кадастрового номеру від 19.03.2010 року № 1413/02-7К, кадастровий номер земельної ділянки площею 0,2500 га - :01:025:0068, а кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0951 га - :01:025:0069, копія додана до позовної заяви. При оформленні права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 погоджено межі земельної ділянки з суміжними землевласниками, встановлено межові знаки, що підтверджується актом про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки ОСОБА_4 .

В грудні 2021 року позивач виявила порушення меж земельної ділянки між нею та суміжним землевласником ОСОБА_2 , коли відповідач почала ставити нову огорожу, заливши бетоном стовпчики на її земельній ділянці, знищивши повністю квітник, будуючи самовільно паркан на частині належної їй на праві приватної власності земельної ділянки. Зазначене підтверджується фотокопіями доданими до позовної заяви, де чітко вбачається, що відповідач зрізала межові знаки, відступила від старого забору 1,5 м. в сторону будинку ОСОБА_3 , захопивши частину її земельної ділянки, на даний час паркан стоїть посеред квітника позивача.

Представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позову в повному обсязі.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положеннями ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Положеннями ч.6 ст.81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, щоПозивач, ОСОБА_3 , є власником земельної ділянки площею 0,345 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво, обслуговування житлового будинку - 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,095 га. Вказана обставина підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія IV-KB № 0, копія якого додана до позовної заяви. За витягом про присвоєння кадастрового номеру від 19.03.2010 року № 1413/02-7К, кадастровий номер земельної ділянки площею 0,2500 га - :01:025:0068, а кадастровий номер земельної ділянки площею 0,0951 га - :01:025:0069, копія додана до позовної заяви. При оформленні права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 погоджено межі земельної ділянки з суміжними землевласниками, встановлено межові знаки, що підтверджується актом про встановлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки ОСОБА_4 .

Право власності Позивача на вищевказані земельні ділянки було належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 120, номер запису про право власності 46332413 та номер запису про право власності 46327188.

Відповідно до Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, відповідачем ОСОБА_2 було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 263097 від 06.03.2012 р. з кадастровим номером :01:025:0061, площею 0,21 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120, номер запису про право власності 46571403 від 04.02.2021 р.

Відповідачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,21 та, кадастровий номер :01:025:0061, що розташована по АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №263097.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 зазначено, що належним відповідачем у справах за позовами про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє,користується,розпоряджається своїммайном навласний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Такі ж самі принципи закріплені у ст.41 Конституції України, відповідно доякої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставами для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом.

Відповідно п.1ч.1ст.25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових правна нерухомемайно таїх обтяжень», проведенняреєстраційних дійзупиняється напідставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Згідно абзаців 2, 3 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором.

Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від ч. 2 ст.26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав нанерухоме майнота їх обтяжень у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 23.06.2020 у справі № 906/516/19, від 23.06.2020 у справі № 905/633/19, від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19, від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19, від 01.12.2020 у справі № 916/1935/19.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1, 2 ст. 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 791 ЗКУ, Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно ч. 3 ст. 791 ЗКУ, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 4 ст. 791 ЗКУ, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ч. 10 ст. 791 ЗКУ, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ч. 13 ст. 791 ЗКУ, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Згідно ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до абзацу 4 ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно абзацу 5 ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Як встановлено висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №17026/32-41 від 14.11.2023 року:

1. Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (державного акту на право власності на земельну ділянку) ОСОБА_2 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, по АДРЕСА_2 не відповідає вимогам п.1.16 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 №43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі»(див. Дослідницьку частинку).

2. Технічна документація по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян в с. Кодаки на території Кодаківської сільської ради Васильківського району не відповідає вимогам п.1.16 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 №43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» (див. Дослідницьку частинку).

4. Фактичне землекористування земельною ділянкою ОСОБА_2 не відповідає правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,21 та, кадастровий номер :01:025:0061, що розташована по АДРЕСА_1 .

Конфігурація та проміри, що відображені на плані меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0061, що міститься у державному акті, що посвідчує право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 (малюнок 1,2) ідентичні конфігурації та промірам меж, що відображені на кадастровому плані досліджуваної земельної ділянки, що міститься в Технічній документації.

Площа, що зазначена на плані меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0061, що міститься у Державному акті, що посвідчує право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_2 (малюнок 1,2) відрізняється від площі, що зазначена на кадастровому плані досліджуваної земельної ділянки, що міститься в Технічній документації. Відповідно до державного акту площа - 0,2100 га, в кадастровому плані площа становить 0,1955 га.

За результатами співставлення координат поворотних точок (кутів) фактичних меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0061 з координатами поворотних точок (кутів) меж вказаної земельної ділянки відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (державного акту на право власності на земельну ділянку) ОСОБА_2 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, по АДРЕСА_2 (див. Додаток 2 до Висновку), слід зазначити, що конфігурація фактичного використання досліджуваної земельної ділянки відповідає конфігурації відповідно до технічної документації.

Проте, проміри меж та площа фактичного використання досліджуваної земельної ділянки не відповідають промірам та площі відповідно до досліджуваної технічної документації.

Загальна площа фактичного використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0061, становить 0,2027 га, що на 0.0073 га менша від площі згідно державного акту серія ЯИ №263097.

Відповідно до Додатку 2 до Висновку лініями червоного кольору вказані межі земельної ділянки згідно правовстановлюючих документів, лініями синього кольору позначені межі фактичного використання досліджуваної земельної ділянки, цифрами червоного кольору позначені проміри земельної ділянки згідно державного акту, цифрами синього кольору позначені проміри сторін фактичного використання, цифрами чорного кольору позначені проміри різниці фактичного використання з юридичною межею, лініями чорної штриховки позначені площі неспівпадінь між фактичною та юридичною межею.

Також слід зазначити, що фактичне використання досліджуваної частини земельної ділянки відповідає цільовому призначенню згідно з правостановлюючими документами, а саме - будівництво та обслуговування житлового будинку.

6. Фактичне землекористування земельною ділянкою гр. ОСОБА_1 не відповідає правовстановлювальним документам, документації із землеустрою на земельну ділянку загальною площею 0,345 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Співставивши координати поворотних точок (кутів) фактичних меж земельної ділянки гр. ОСОБА_3 загальною площею 0.345 га з координатами поворотних точок (кутів) меж вказаної земельної ділянки із технічної документації із землеустрою по складанню державних актів на право приватної власності на землю громадян в с. Кодаки на території Кодаківської сільської ради Васильківського району, що містяться на кадастровому плані земельної ділянки загальною площею 0,345 га, яка належить гр. ОСОБА_3 , слід зазначити, що конфігурація фактичного використання досліджуваної земельної ділянки майже відповідає конфігурації плану земельної ділянки технічної документації (див. Додаток 3 до Висновку).

Проте, проміри меж та площа фактичного використання досліджуваної земельної ділянки не відповідають площі та промірам меж відповідно до технічної документації.

Площа фактичного використання земельної ділянки гр. ОСОБА_3 становить 0,357 га, що на 0,0012 га (12 м.кв.) менша від площі, що вказана в державному акті серія IV-KB №053607.

Відповідно до Додатку №3 до Висновку лініями червоного кольору зображена межа земельної ділянки відповідно до правовстановлювальних документів, лініями синього кольору зображені межі фактичного використання земельної ділянки, лініями чорної штриховки зображена невідповідність меж згідно правовстановлювальних документів фактичним межам, цифрами чорного кольору позначені проміри невідповідності, «Бнев» позначені площі невідповідності.

Також слід зазначити, що фактичне використання досліджуваної земельної ділянки відповідає цільовому призначенню згідно правовстановлюючим документам, а саме: будівництво, обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства

3. За результатами співставлення координат поворотних точок (кутів) меж досліджуваних земельних ділянок із Технічна документація 1 та лініями зображений контур земельної ділянки з кадастровим номером :01:025:0061, а синіми лініями зображений контур земельної ділянки, загальною площею 0.345 га, що належить гр. ОСОБА_3 , порушень меж (або накладання) земельної ділянки площею 0.21 га, кадастровий номер :01:025:0061, що розташована: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_2 та земельної ділянки загальною площею 0.345 га, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення: будівництво, обслуговуванню житлового будинку - 0.250 га, ведення особистого селянського господарства - 0.095 га, що належить ОСОБА_1 відповідно до документацій із землеустрою на підставі яких формувались досліджувані земельні ділянки не встановлено.

Таким чином, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, на підставі вищевикладеного, визначивши характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих докази на підтвердження факту накладки земельних ділянок, суд дійшов висновку, що в задовленні позову необхідно відмовити через його недоведеність та онебґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене та керуючись у ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 203, 207, 208, 215, 319, 321, 627 ЦК України, ст.ст. 2, 24-27, 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», ст. 79 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 23, 175-177 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Ковбель