Дата документу 24.10.2024
Справа № 334/3416/24
Провадження № 2/334/1860/24
24 жовтня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Коломаренко К.А., при секретарі Цілінко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, -
Представник Концерну «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої воді, обґрунтовуючи вимоги тим, що Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.10.2014 по 29.02.2024 року надав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, постачання теплової енергії у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності відповідачу, на загальну суму 113 280,31 грн., споживачем за вказаний період оплати за надані послуги не здійснювались взагалі, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 03.05.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторін, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.
Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно вивчивши обставини справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд доходить наступних висновків.
Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», у м. Запоріжжі з 01.04.2011 року виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».
Статутом Концерну «МТМ» зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/1 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а відтак є споживачем житлово-комунальних послуг за вказаною адресою.
Для проведення розрахунків по оплаті наданих Концерном «Міські теплові мережі» послуг відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .
02.10.2021 Концерн «МТМ» оприлюднив на власному офіційному веб-сайті Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання, який вважається укладеним з 01.11.2021 із ОСОБА_1 , оскільки у суду відсутні відомості про те, що співвласники багатоквартирного будинку прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII «Про захист прав споживачів»(далі - Закон № 1023-XII) споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника;
Згідно зі ст. 13 Закону № 1875-IV,ст. 5 Закону № 2189-VIII, позивач надавав послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення.
Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ст.9 Закону України«Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно зі ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 № 1875-IV споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
А згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг.
Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
У позовній заяві Концерн «МТМ» просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії, які надавались Концерном «МТМ» за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2014 по 29.02.2024, у загальному розмірі 113 280,31 грн., як з власника нерухомого майна в яке надавались вказані послуги.
Разом з тим, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідач ОСОБА_1 набула право власності на 1/1 частку квартири АДРЕСА_2 26.09.2023 року.
За таких обставин, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 була споживачем наданих послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії, які надаються Концерном «Міські теплові мережі» за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 26.09.2023 по 29.02.2024, тобто у той період за який у суду наявні відомості про те, що ОСОБА_1 була власником квартири за вказаною адресою, а відтак з неї підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за період з 26.09.2023 по 29.02.2024.
При цьому, суд враховує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 у період з 01.10.2014 по 25.09.2023 була споживачем наданих послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії, які надаються Концерном «Міські теплові мережі» за адресою: АДРЕСА_1 , а відтак, що і заборгованість за ці послуги, яка виникла за вказаний період, підлягає стягненню саме з відповідача.
Суд враховує, що відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб, яка надійшла на запит суду 02.05.2024 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 11.09.2011 року по теперішній час.
При цьому, суд враховує, що вказаний позов Концерном «МТМ» не подано до ОСОБА_1 , як до спадкоємця, у порядку ч. 1 ст. 1218 ЦК України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 , як власник нерухомого майна, була споживачем наданих послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії, які надавались Концерном «Міські теплові мережі» у період з 26.09.2023 по 29.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно зобов`язана була оплачувати надані послуги у цей період.
Згідно із довідкою щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, відповідач, як власник квартири, за вказаною у позові адресою, має заборгованість за надані послуги за період з 26.09.2023 по 29.02.2024 у розмірі 7 692,80 грн.
Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до положень ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Приймаючи до уваги, що відповідачем не було жодним чином доведено, що у нього відсутній борг перед позивачем за період з 26.09.2023 по 29.02.2024, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачем також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії за період з 26.09.2023 по 29.02.2024 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За таких обставин, з урахуванням наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води та теплової енергії, у період з 26.09.2023 по 29.02.2024, у розмірі 7 692,80 грн., а вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, яка виникла у період з 01.10.2014 по 25.09.2023, задоволенню не підлягають з наведених у рішенні суду підстав.
Крім того, у відповідності з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 164,50 гривні.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268,279,280-284 ЦПК України,суд,
Позов Концерну «Міські теплові мережі» - задовольнити частково.
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Ленінського районного суду м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Коломаренко К. А.