Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-н/641/2091/2024 Справа № 641/7358/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1ст.160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1ст.167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 161 ЦПК України встановлено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; а також вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п.п. 4, 5 ч.1 ст. 161 ЦПК України).

Так, відповідно до ч. 4 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так у відповідності до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, для підтвердження права стягувача за заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів необхідно додати до заяви про видачу судового наказу докази на підтвердження проживання дитини саме разом із заявником (стягувачем).

Натомість з отриманої судом довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована стягувач, син з матір`ю не зареєстрований.

З отриманої на запит суду довідки з Єдиного демографічного реєстру №860383 від 22.10.2024 року вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має зареєстрованого місця проживання на території України.

На підтвердження спільного проживання заявника разом з дитиною надано довідку мера м. Катовіце Республіки Польща про присвоєння номеру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у зв`язку зі збройним конфліктом на території України.

Натомість, суд зазначає, що отримання вказаного номеру Peles не доводить того, що мати та син проживають за однією адресою, оскільки надані довідки такої інформації не містять.

Інші докази на підтвердження проживання заявника разом з дитиною суду не надано. Зазначене позбавляє суд пересвідчитися в тому, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Одночасно суд роз`яснює, що у відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 160, 161, 163, 165, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_6 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя -І. В. Зелінська