РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року

м. Рівне

Справа № 564/3606/23

Провадження № 22-ц/4815/441/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Люшин Л.П. на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 18 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Костопільської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року в суд звернувся ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду із позовом до Костопільської міської ради, в якому просить суд, визнати за ним право власності на приміщення піднавісу тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею, 403.00 кв. м.

В обгрунтування позову зазначив, що майно пайового фонду, а саме приміщення піднавісу тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , передано від СВК "Пісківський" позивачу. Передача об`єкта нерухомого майна засвідчена актом прийому-передачі, який підписаний сторонами. 16 вересня 2010 року між СВК "Пісківський", як продавець, та позивач, як покупець було укладено договір, за умовами якого СВК "Пісківський" передав у власність позивачу приміщення піднавісу тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою набуття права власності на зазначене нерухоме майно 28 вересня 2023 року позивачем було подано документи щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області було розглянуто його заяву від 28.09.2023 відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 та встановлено наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій, а саме те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у зв`язку із зазначеними обставинами відмовлено у проведенні права власності на приміщення піднавісу тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, він є власником приміщення піднавісу тракторної бригади на підставі договору купівлі-продажу. Тому просить суд, задоволити його позовні вимоги.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 18 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

На рішення суду ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Люшин Л.П., подав апеляційну скаргу, де вважає його незаконним і необґрунтованим, таким що прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм матеріального права і порушенні норм процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував відсутності можливості отримати свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою, та того, що у разі невидачі свідоцтва про право власності на майновий пай подальший захист прав власника вирішується в судовому порядку.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши нове - про задоволення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 16.09.2010 року між СВК "Пісківський" та ОСОБА_1 , в простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого СВК "Пісківський" передає, а Покупець ОСОБА_1 приймає у власність приміщення піднавісу тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , ринкова вартість об`єкта приватизації становить 15000 грн. На умовах даного договору покупець зобов`язався в порядку і на умовах, передбачених Договором, прийняти майно і сплатити договірну ціну 9247 грн. за нього в порядку, передбаченому Договором.

В цей же день між сторонами договору підписано акт прийому-передачі майна по договору купівлі-продажу від 16.09.2010 року, згідно якого Продавець передав, а Покупець отримав у власність приміщення піднавісу тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Одночасно Покупець сплачує продавцю вартість піднавісу в сумі 15000,00 грн.

Позивач в позовній заяві зазначає, що 28 вересня 2023 року він подав документи щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

02.10.2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки подані ОСОБА_1 документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у зв`язку із зазначеними обставинами відмовлено у проведенні права власності на приміщення піднавісу тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч.3 ст.334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до вимог ст.657 ЦК України (в редакції на момент укладення договору) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст.220 ЦК України в разі недодержання сторонами вимог про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Встановивши, що договір купівлі-продажу приміщення піднавісу тракторної бригади, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 16.09.2010 року нотаріально не посвідчений, а тому є нікчемним, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такий договір не може бути підставою для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ст.ст. 7, 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", майно колективного сільськогосподарського підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і пайовий фонд їх майна складається з балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій та грошей.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством - правонаступником (користувачем) на підставі рішення загальних зборів (пункт 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом №62 від 14 березня 2001 року Міністерства аграрної політики України).

Пункт 51 постанови Кабінету Міністрів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; акт приймання-передачі нерухомого майна.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту позову та долучених доказів неможливо встановити, що ОСОБА_1 був членом або правонаступником члена СВК "Пісківський", чи проводилась процедура припинення членства в підприємстві, або ж приймалось рішення загальних зборів щодо виділення зі складу пайового фонду майна в натурі. За таких обставин колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо неврахування місцевим судом неможливості отримання позивачем свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Крім того слід звернути увагу на те, що при наявності спору щодо нерухомого майна та доведення обставин переходу права власності на таке майно від СВК "Пісківський" до ОСОБА_1 , позивач не залучив до участі у справу цей сільськогосподарський виробничий кооператив, що свідчить про неналежний суб`єктний склад та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Люшин Л.П. залишити без задоволення, а рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 18 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Хилевич С.В.