ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 369/8066/22

провадження № 61-18692св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Вишнева міська рада Бучанського району Київської області,

треті особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Акціонерне товариство «Райффайзен Банк»,

особа, яка звернулася з касаційною скаргою, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справикасаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року в складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Лапчевської О. Ф., Мостової Г. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви та судових рішень у справі

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 .

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на: земельну ділянку та будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; грошові кошти, що належали ОСОБА_3 та знаходяться на рахунках в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») за № НОМЕР_1 та за № НОМЕР_2 , карта № НОМЕР_3 ; рахунок НОМЕР_8; рахунок НОМЕР_9; рахунок НОМЕР_10, а також рахунок НОМЕР_4 з картою № НОМЕР_5 та рахунок «до запитання» НОМЕР_11, та перебувають у володінні відповідача чи інших осіб, а також заборонити вчиняти щодо вказаного спадкового майна дії, що мають наслідком відчуження чи псування (розтрати) спадкового майна, та встановити заборону іншим особам вчиняти дії щодо спадкового майна або користуватися спадковим майном відповідачеві чи третім особам та виконувати щодо нього інші зобов`язання.

На обґрунтування заяви зазначав, що вищевказане майно фактично захоплене, не дивлячись на те, що відповідач стверджував, що ніхто не претендує на спадок і жодних дій по вказаному майну не проводиться. Невідомі особи замінили замки в будинку і користуються ним. Враховуючи кримінальне минуле осіб, що захопили будинок, є вагомі та реальні підстави для висновку про можливість знищення майна. Невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити і навіть унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав і інтересів позивачки за захистом яких вона звернулась.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року заяву про забезпечення позову залишено без задоволення.

Суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду у цій справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та на грошові кошти, які знаходяться на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_6 та за № НОМЕР_7 , карта № НОМЕР_3 ; рахунок НОМЕР_8 ; рахунок НОМЕР_9 ; рахунок НОМЕР_10 , а також рахунок НОМЕР_4 з карткою № НОМЕР_5 та рахунок «до запитання» НОМЕР_11 .

У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що наявні у матеріалах справи докази є достатніми для висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову щодо земельної ділянки та банківських рахунків, які є предметом позову, може спричинити утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Вимоги про забезпечення позову в частині накладення арешту на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 є необґрунтованими, оскільки в матеріали справи відсутні докази належності цього будинку на праві власності спадкодавцю. Спірна будівля не введена в експлуатацію, є самовільним будівництвом.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг

28 грудня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Моргун Д. М. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року в частині відмови у накладенні арешту на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та ухвалити в цій частині нове судове рішення про накладення арешту на це майно.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не проаналізував на не надав оцінку обставинам справи в частині вимог щодо накладення арешту на нерухоме майно, не введене в експлуатацію, яке захоплене сторонніми особами.

Саме захоплення будинку та поява кримінального провадження № 0000821 стали підставою вважати зникнення майна реальним.

На сьогодні відсутня правова позиція Верховного Суду щодо забезпечення позову щодо майна, яке належить спадкодавцю та ним не оформлене в силу складності та довготривалості процедури отримання документу про право власності.

03 січня 2024 року особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_2 -Аккерман, через представникаОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просила скасуватипостанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року та направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_5 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, оскаржувана постанова безпосередньо стосується її прав, інтересів та обов'язків, оскільки вона є дружиною та спадкоємицею майна ОСОБА_5 , на яке апеляційний суд наклав арешт, однак її не залучили до участі у справі.

ОСОБА_1 на момент звернення до суду з позовом до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області було відомо, що вона є єдиною спадкоємицею ОСОБА_5 .

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано її матеріали з Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

22 лютого 2024 року справа № 369/8066/22 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Представник ОСОБА_2 направив відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якій просив залишити її без задоволення.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 направив відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 -Аккерман, , в якому просив залишити її без задоволення.

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а касаційна скарга ОСОБА_2 -Аккерман підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

У цій справі ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вишневої міської ради Бучанського району Київської області, в якому просила визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , мотивуючи його тим, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті сестри, однак існують перешкоди для оформлення права власності на спадкове майно.

Заяву про забезпечення позову мотивувала тим, що спадкове майно фактично захоплене невідомими особами з кримінальним минулим тому є вагомі та реальні підстави для висновку про можливість знищення майна.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Встановивши, що позивач не надала належні та достатні докази на підтвердження захоплення спадкового майна невідомими особами, вчинення ними дії, спрямованих на списанням коштів з банківських рахунків, відкритих на ім`я спадкодавця, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Самі лише твердження позивача про потенційну можливість ускладнення чи навіть унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Окрім того, згідно наявної в матеріалах справи копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй за законом на день її смерті, заповіла ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 14 лютого 2022 року в установленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, особа, яка не брала участь у справі, - ОСОБА_2 -Аккерман зазначала, що вона є дружиною ОСОБА_5 та в установленому законом порядку прийняла спадщину після його смерті, відтак є спадкоємицею спірного майна. До касаційної скарги додано копію свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та заявником, а також копію листа приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Іванової В. В. від 12 травня 2023 року, відповідно до якого спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_7 .

Враховуючи обставини прийняття заявником спадщини після смерті ОСОБА_5 , який є спадкоємцем ОСОБА_1 , колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову з огляду на те, що накладення арешту на спадкове майно може призвести до порушення прав і законних інтересів особи, не залученої до участі у справі.

Оскільки колегія суддів дійшла висновків про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі суд першої інстанції не порушив норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального закону, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою.

Установивши, що апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції і залишає в силі ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_2 -Аккерман задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року скасувати та залишити в силі ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіА. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун

М. Ю. Тітов