ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9120/23 Номер провадження 22-ц/814/2210/24Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л.І. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про захист права власності та визнання добросовісним набувачем, у якого не може бути витребувано майно,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом в якому просила визнати її добросовісним набувачем частини нежитлового приміщення, площею 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якого не може бути витребуване майно, шляхом витребування з незаконного володіння.

Представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі, на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із тим, що набрала законної сили ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 16.02.2023 року про закриття провадження у справі № 554/9676/21 за такою ж позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про визнання її добросовісним набувачем частини нежитлового приміщення, площею 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якого не може бути витребуване майно, шляхом вилучення. Провадження у справу було закрито у зв`язку із тим, що спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки спір виник між СПД ОСОБА_1 та юридичними особами стосовно майна, яке відповідно до позову використовується у господарській діяльності, а тому має розглядатися у господарському судочинстві. Залишаючи без змін вищевказану ухвалу суду апеляційний суд заначив, що припинення підприємницької діяльності не може змінювати юрисдикцію спору, незалежно від того, стосується спір господарських договорів чи спору щодо нерухомого майна, яке використовується ФОП для здійснення господарської діяльності.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2024 року клопотання представника відповідача Міністерства оборони України Москова М.В. про закриття провадження по справі задоволено.

Закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання добросовісним набувачем частини нежитлового приміщення, на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

З вказаною ухвалою суду не погодився представник ОСОБА_1 - адвокат Сергієнко Т.Г. та подала на неї апеляційну скаргу в якій прохає ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, та такою що прийнята з порушенням норм процесуального права. Посилається на те, що судом не повністю з`ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема вказує, що справа № 554/9676/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про визнання її добросовісним набувачем частини нежитлового приміщення, площею 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якого не може бути витребуване майно, шляхом вилучення не є тотожною із даною справою, оскільки позов різний за змістом, предметом, підставами позову та суб`єктним складом сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Районним судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з даним позов, вказує, що є власником частини нежитлового приміщення, площею 74,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке починаючи з 2002 року вона постійно, на законних підставах використовує під магазин для здійснення підприємницької діяльності (а.с.2).

Предметом позовних вимог заявленого позову є визнання добросовісним набувачем частини вищезазначеного нежитлового приміщення, площею 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якого не може бути витребуване майно, шляхом витребування з незаконного володіння.

Судом також встановлено, що ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.02.2023 року по справі № 554/9676/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, державного підприємства оборони України «Укрвійськбуд», третя особа: ОСОБА_2 про захист права власності та визнання добросовісним набувачем закрито провадження по справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14.09.2023 року у справі № 554/9676/21 ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2023 року- залишено без змін.

Предметом спору у справі № 554/9676/21 було визнання ОСОБА_1 добросовісним набувачем частини нежитлового приміщення, площею 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якого не може бути витребуване майно, шляхом вилучення.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що у справі № 554/9676/21 ухвалою Октябрського районного суду у м. Полтави від 16 лютого 2023 року закрито провадження у справі щодо позову з тим самим предметом спору, підставами та сторонами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону з огляду на наступне.

У постанові Верховного Суду від 22 лютого 2024 року у справі №753/9247/23 (провадження № 61-1258св24) викладений наступний правовий висновок.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення змісту п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (ст. 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

Отже, суд закриває провадження у справі, якщо в позовах, які розглядалися судами, одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, сторони, предмет та підстави позову у цивільній справі № 554/9676/21, у якій було ухвалено судове рішення про закриття провадження у справі, так і у даній цивільній справі №554/9120/23 є тотожними.

З огляду на вказану обставину, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги у цивільній справі № 554/9676/21 і у даній справі не є тотожними не заслуговують на увагу, оскільки предмети обох позовів стосуються нежитлового приміщення площею 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому в новому позові фактичні обставини щодо призначення нежитлового приміщення для здійснення господарської діяльності не змінитися. Водночас пред`явлення позивачем позову у цій справі із зміненою конструкцією позовних вимог та зі зменшення кола учасників справи, не змінює суті спору, вирішеного судом раніше.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди представника позивача з висновками суду першої інстанції, є власним тлумаченням норм права та обставин справи, а тому не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369, 374,375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови суду виготовлено 22 травня 2024 року.

Головуючий суддя : ________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.А. Гальонкін _________________О.Ю. Кузнєцова