Справа № 703/3239/24
23 жовтня 2024 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Биченка І.Я.
за участю секретаря судового засідання Литвин Г.Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
16 лютого 2022 року філією Черкаське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» було подано заяву до Смілянської державної нотаріальної контори, як кредитора з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_4
13 липня 2023 року філією Черкаське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» було подано повторну заяву до Смілянської державної нотаріальної контори, як кредитора з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_4
08 листопада 2023 року банком отримано відповідь від Смілянської державної нотаріальної контори про те, що претензія банку була перенаправлена до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. за належністю, так як спадкова справа заведена у неї.
28 листопада 2023 року філією Черкаське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» отримано від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. відповідь про те, що 26 грудня 2023 року банком отримано відповідь на запит від Смілянської державної нотаріальної контори в якій зазначено, що відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та про осіб які такі свідоцтва отримали надати неможливо, оскільки такі становлять нотаріальну таємницю.
27 березня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області частково задоволив заяву ЗАТ «Державний ощадний банк України» про забезпечення доказів подану до подання позовної заяви. Забезпечено докази до подання позовної заяви шляхом витребування у приватного нотаріуса Таран Г.В. відомостей про спадкоємців після смерті ОСОБА_4
15 травня 2024 року позивачем отримано відповідь, що була направлена приватним нотаріусом на адресу суду про те, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 липня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 10 вересня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. спадкову справу після смерті ОСОБА_4 .
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, на задоволенні позову наполягав.
Крім того, представником позивача надано суду додаткові пояснення по справі в яких зазначено, що позивачу стало відомо про смерть ОСОБА_4 11 січня 2022 року після отримання постанови відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із смертю боржника. Банком, 16 лютого 2022 року та 13 липня 2023 року було направлено до Смілянської державної нотаріальної контори заяви з вимогою до спадкоємців боржника, які були проігноровані. Лише 08 листопада 2023 року отримано відповідь про те, що претензія банку була перенаправлена до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. за належністю, так як спадкова справа заведена у неї. Відомості про осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 були отримані позивачем лише 15 травня 2024 року. Після чого банком було реалізовано право на звернення до суду за захистом своїх прав.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу.
Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання договірних зобов`язань.
Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 28 листопада 2023 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
16 лютого 2022 року філією Черкаське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» було подано заяву до Смілянської державної нотаріальної контори, як кредитора, з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_4
13 липня 2023 року філією Черкаське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» було подано повторну заяву до Смілянської державної нотаріальної контори, як кредитора, з вимогою до спадкоємців боржника ОСОБА_4
08 листопада 2023 року банком отримано відповідь від Смілянської державної нотаріальної контори про те, що претензія банку була перенаправлена до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. за належністю, так як спадкова справа заведена у неї.
15 травня 2024 року банком отримано відповідь, що була направлена приватним нотаріусом на адресу суду про те, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину не видавались.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.
За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно зі ст 1216 ЦК України,спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Частиною першою статті 1222 ЦК України, визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Оскільки зі смертю боржника зобов`язання щодо повернення позики входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.
За змістом ст.1281ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Відповідно до положень ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених стапею 1282ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину, У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282ЦК України.
Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного зирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою 1281ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обгрунтованості вимог кредитора боржника,суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті1282ЦК України.
Окрім того, у своїй постанові №587/381/15-ц від 04 лютого 2021 року, з урахуванням положень ст.1281,1282 ЦК України, Верховний Суд зазначив, що задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови договору позики, прийнявши спадщину, в силу ст. ст.1281,1282 ЦК України зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора.
Наведені норми законодавства свідчать, що спадкоємець відповідає перед кредитором тільки в межах своєї частки у спадщині, тобто у спадкоємця виникає зобов`язання задовольнити вимоги кредитора лише в межах майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування та суб`єктів спадкового процесу й випливає із суті універсального характеру спадкового правонаступництва.
Борги спадкодавця - це майнові зобов`язання, які прийняв на себе спадкодавець перед фізичними або юридичними особами - кредиторами, але смерть позбавила його можливості виконати їх. Обов`язок доказувати борги померлого покладається на самого кредитора. Кредитор, який звернувся до спадкоємців, зобов`язаний надати документи, що підтверджують його вимоги.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц.
Оскільки боржник помер, то відповідати перед кредитором на підставі ст.ст. 1281,1282 ЦК України за борги спадкодавця має спадкоємець у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, АТ «Державний ощадний банк України», як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцем померлого ОСОБА_4 , прийняли після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину.
Згідно з вимогами ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно дост. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обґрунтовуючи підстави позову, банк посилався на те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Однак, суд не приймає до уваги вказані обставини, виходячи з наступного.
Як вбачається з листа приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Черкаської області Таран Г.В. після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про прийняття спадщини звернулися: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
На підставі поданих заяв була заведена спадкова справа №37/2022.
У той же час, обґрунтовуючи позовні вимоги обов`язком спадкоємця сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, позивачем АТ «Державний ощадний банк України» не надано доказів того, що за ОСОБА_4 зареєстровано будь-які об`єкти рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості, чи підтвердження наявності в останнього відкритих на його ім`я в установах банків банківських рахунків та наявність на них грошових коштів.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи недоведеність позивачем обов`язкових обставин, які дають правові передумови для покладення на спадкоємця померлого обов`язку повернути борг кредитору спадкодавця, а саме щодо факту наявності, об`єму, вартості спадкового майна прийнятого у спадщину після смерті ОСОБА_4 , у межах якого спадкоємець несе відповідальність перед кредитором, суд вважає, що заявлені АТ «Державний ощадний банк України» позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим задоволенню не підлягають.
Судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, покладаються на позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд
У задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення виготовлено 25 жовтня 2024 року.

Учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», місцезнаходження: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 320, ;

відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: І.Я. Биченко