Справа № 462/4590/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан», про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позову мотивовано тим, що 16 липня 2021 року, між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , укладено договір про споживчий кредит. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, а тому, в нього виникла заборгованість в розмірі 71 850 грн. В подальшому між ТОВ «МІЛОАН» та позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу, згідно умов якого до нього перейшло право вимоги за вказаним кредитним договором. Станом на день подання позовної заяви, заборгованість відповідача становить 71 850 грн., які позивач і просить стягнути.

Відповідача належним чином, згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі "Лазаренко та інші проти України", повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак конверт було повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», відтак, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній даних та доказів.

Третя особа будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи свої пояснення на адресу суду не направила.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що згідно наявного а матеріалах справи договору про споживчий кредит №102465580 від 16 липня 2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 , кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб відповідача не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 1.2. встановлено, що сума (загальний розмір) кредиту становить 15 000 грн.

Пунктом 1.3., передбачено, що кредит надається строком на 30 днів з 16 липня 2021 року (строк кредитування).

Згідно п. 1.4., термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 15 серпня 2021 року.

Згідно наявної в матеріалах справи анкети заяви на кредит №102465580 від 17 липня 2021 року, відповідач отримав кредит в розмірі 15 000 грн. на 30 днів з 16 липня 2021 року до 15 серпня 2021 року. Сума до повернення становить 26 850 грн. Проценти за користування кредитом становлять 9000 грн., та нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Згідно платіжного доручення №29965041 від 17 липня 2021 року, на рахунок відповідача ОСОБА_1 , було перераховано 15 000 грн.

Матеріали справи також містять графік платежів та паспорт споживчого кредиту.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит №102465580, за період з 16 липня 2021 року по 14 жовтня 2021 року, заборгованість відповідача становить 71850 грн., та складається з 15 000 грн., - заборгованість за тілом кредиту, 54000 грн., - заборгованості по процентам, 2850 грн., - заборгованості по комісії.

Матеріали справи також містять досудову вимогу вих. № -АВ від 27 вересня 2023 року, згідно якої відповідачу рекомендовано сплатити заборгованість на користь позивача за кредитним договором у розмірі в термін до 15 листопада 2023 року.

29 жовтня 2021 року, згідно умов договору факторингу № 11Т, ТОВ «МІЛОАН» було відступлено право вимоги за кредитним договором №102465580 від 16 липня 2021 року, на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до відповідача.

Вказане також стверджується витягом з додатку до договору факторингу від 29 жовтня 2021 року № 11Т, платіжними інструкціями за оплату по договору факторингу від 04 січня 2023 року № 11Т, фомою реєстру прав вимоги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позивачем надано до суду належні та допустимі докази укладення між сторонами кредитного договору та отримання відповідачем грошових коштів. Докази, які б свідчили про повернення таких коштів матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Щодо заявлених позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 6000 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 КУпАП встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд звертає увагу, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката, суду було надано: договір №42649746 від 01 квітня 2024 року, акт про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом від 10 травня 2024 року, згідно якого, позивачу було надано адвокатом правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів позивача в розмірі 2250 грн., складання позовної заяви в розмірі 3 000 грн., формування додатків до позовної заяви в розмірі 750 грн.

Суд приходить до переконання, що зазначення адвокатом в акті про підтвердження факту надання правової допомоги адвокатом, таких послуг як: правовий аналіз обставин спірних правовідносин, надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів позивача та формування додатків до позовної заяви - як самостійного виду адвокатської послуги є необґрунтованим, і неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги, та на переконання суду має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу послуг правничої допомоги. Вказана позиція суду повністю узгоджується з окремою думкою суддів Великої Палати від 07 липня 2021 року, в справі №910/12876/19.

Так, судом не може бути задоволена вимога адвоката про формування додатків до позовної заяви, оскільки додатки є частиною позовної заяви, вартість складання якої згідно вказаного акту становить 3 000 грн. На переконання суду стягнення таких витрат є неаргументовано та необгрунтовано, а відтак, до задоволення не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу було надано професійну правничу допомогу, однак заявлені витрати в розмірі 6 000 грн., є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, а тому, стягненню на його користь підлягають витрати в розмірі 1 000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 263-265, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 / на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» /07405, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 243-А, а/с 897, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346/ заборгованість в розмірі 71 850 /сімдесят одна тисяча вісімсот п`ятдесят/ гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 /РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 / на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» /07405, Київська область, місто Бровари, вулиця Київська, будинок 243-А, а/с 897, , IBAN: НОМЕР_2 в АТ «СЕНС БАНК» МФО: 300346/ судовий збір в розмірі 2 422,40 /дві тисячі чотириста двадцять дві/ гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 /три тисячі/ гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.І. Ліуш