СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5410/24

пр. № 2-о/759/371/24

01 серпня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Пушкарського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Київська міська рада, Дев"ята Київська державна нотаріальна контора,

встановив:

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у місті Києві.

До майна померлої, в Дев"ятій Київській державній нотаріальній конторі 05.03.2024 року відкрито спадкову справу №141/2024.

З огляду на спадкову справу вбачається, що єдиним спадкоємцем до майна померлої є її син ОСОБА_3 , який приймає спадщину за заповітом ОСОБА_2 від 09.12.2005р., що посвідчений державним нотаріусом Дев"ятої Київської державної нотаріальної контори Ловчинською Л.А., за реєстровим №8-1943.

До спадкової маси входить право власності ОСОБА_2 право власності на частку квартири АДРЕСА_1 , і право власності на садовий будинок та земельну ділянку АДРЕСА_2 .

Саме це майно і зазначено в заповіті.

Державний нотаріус ОСОБА_4 05.03.2024 року відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, за підстав того, що останній пропустив встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини, про що виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У звязку з чим ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, за якою просив встановити факт про те, що він постійно проживав разом із спадкодавицею ОСОБА_2 , в тому числі і на день відкриття спадщини, в будинку АДРЕСА_3 .

Встановлення цього факту дозволить заявнику оформити спадщину, в інший спосіб підтвердити ці обставини не може, оскільки спадкодавиця на момент смерті була зареєстрована в в квартирі АДРЕСА_1 .

Заявником правильно визначено в якості заінтересованої особи Київську міську раду, як орган, що представляє інтереси Територіальної громади м. Києва, оскільки інших спадкоємців до майна ОСОБА_2 не має.

Провадження за заявою відкрите відповідно до ухвали судді від 01.04.2024 року, справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження.

Заявник до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву, за якою на вимогах заяви наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Заінтересовані особи своїх представників в суд не направили, заперечень на заяву, а рівно і інших заяв по суті заяви до суду не надходило.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд знаходить за можливе задовольнити заяву.

Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Дійсно ОСОБА_2 , за даними Реєстру територіальної громади м. Києва, з 12.08.1971 року і по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , в той час як ОСОБА_1 постійно проживає в будинку АДРЕСА_3 .

Проте, фактично ОСОБА_2 постійно проживала разом з сином, що знаходить своє підтвердження актом, складеним сусідами заявника, протоколами опитування адвокатом сусідів заявника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за якими ОСОБА_2 останні 20 років життя проживала з сином в його булдинку. Крім того, з огляду на надані медичні документи, ОСОБА_2 , принаймі з 2010 року, перебувала на медичному обслуговуванні у КНП "КДЦ" Святошинського району м. Києва філія №4, тобто за місцем фактичного проживання, а не за місцем реєстрації.

До того ж спадкодавиця померла у віці 91 року, внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця (див. довідку лікаря про причину смерті), а відтак очевидно, що принаймі в кінці життя вона потребувала піклування рідних.

За таких даних, суд знаходить, що у стороннього наглядача не виникне сумнівів у тому, що заявник проживав разом з матірью на час її смерті, а тому заява є обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. т. 76-81, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) разом зі спадкодавицею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Сенько М.Ф.