ЄУН №337/1684/24
Провадження №2/337/1051/2024
29 жовтня 2024 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Бредуна Д.С., при секретарі Сакоян О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що строк договору оренди закінчився 26.06.2020 року, до закінчення строку дії договору відповідач не повідомляв Запорізьку міську раду про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, а тому наявні усі підстави для повернення земельної ділянки. Добровільно виконати свій обов`язок відповідач відмовляється.
Ухвалою судді від 03 квітня 2024 року, після усунення недоліків згідно ухвали суду від 27 березня 2024 року, у справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 11 липня 2024 року у справі закрите підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті.
29 жовтня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 надав заяву, в якій наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Проти заочного розгляду не заперечує. Спір просить вирішити без присутності сторін.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно в установленому законом порядку. Крім того представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Кучеренко О.П. 06 червня 2024 року було надано доступ до електронної справи у системі «Електронний суд», а також його було повідомлено про судові засідання. Не зважаючи на вказані обставини, відзив на позов не подано, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надано.
За таких обставин, відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст.247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
За умовами укладеного договору оренди землі Орендодавець відповідно до рішення сорокової сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради № 113/2 від 19.05.2010 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для облаштування прибережної смуги шляхом озеленення та берегоукріплення, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, в районі с. Нижня Хортиця, яка є вільною від забудови.
Відповідно до п. 8 Договору оренди землі, договір укладається на десять років.
Пунктом 30 Договору оренди землі встановлено обов`язки Орендаря, зокрема:
використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення та умов договору оренди землі, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного законодавства, державних і місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі.
після закінчення строку дії договору оренди землі, договір поновити, або повернути земельну ділянку орендодавцю за його вимогою в належному стані.
Отже, відповідно до п.8 Договору оренди землі строк його дії закінчився 26.06.2020 року, натомість на теперішній час земельна ділянка відповідачем не повернута.
Згідно п.33 Договору оренди, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. При цьому фактичне продовження користування майном, після закінчення строку дії даного Договору, не є підставою для поновлення договору (п.34 Договору оренди землі).
Отже, на теперішній час між сторонами виникає спір щодо повернення земельної ділянки у комунальну власність Запорізькій міській раді відповідачем.
Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».
Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до частин першої та другої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Законом України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.
Відповідно до частин першої та другої статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про оренду землі» до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
Згідно з частиною п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Відповідно до даних, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на вказаній земельній ділянці відсутні будь-які об`єкти нерухомості.
При вирішенні позовних вимог, суд враховує, що при укладенні договору сторони погодилися на припинення дії договору оренди землі, зокрема, у випадку закінчення строку, на який його було укладено (п.33 цього договору), що відповідає умовам припинення договору, що наявні в ст.31 Закону України «Про оренду землі».
Відповідно до ст.34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Вимога щодо умови повернення земельної ділянки визначена п. 20 Договору оренди землі, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Разом з цим, орендована земельна ділянка Запорізькій міській раді не поверталась та на теперішній час залишається у незаконному воловід дні відповідача.
Натомість, єдиною законною підставою для продовження користування ОСОБА_1 земельною ділянкою, після закінчення договору оренди землі, могла бути є додаткова угода про поновлення його дії, що узгоджується з правовим висновком, який викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), згідно з яким для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.
Суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 до закінчення строку дії договору не повідомляв Запорізьку міську раду про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, що підтверджується листом департаменту (апарату) виконавчого комітету Запорізької міської ради №13-32/21 від 11.01.2024 року.
Отже, відповідач у встановленому законом порядку не скористався своїм правом на поновлення договору оренди землі та не уклав у встановленому законом порядку додаткову угоду про його поновлення.
Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Враховуючи, що відповідач безпідставно користується земельною ділянкою після закінчення договору оренди землі, оскільки відповідно до положень ст.ст. 31, 33 Закону України «Про оренду землі» та п.33 Договору, вказаний договір оренди землі є припиненим та вичерпав свою силу, враховуючи положення 1 ст.785 ЦК України, згідно яких у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі та п.20 Договору оренди, укладеного між сторонами, за яким після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку суд вважає, що земельна ділянка підлягає поверненню Запорізькій міській раді.
Запорізька міська рада відповідно до вимог п.п. 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо земельних ділянок комунальної власності. Відповідно до вимог ст. ст. 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою м. Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування.
Отже суд вважає заявлені позовні вимоги, законними, обґрунтованими, жодним доказом з боку відповідача не спростованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 546, 549, 551, 612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст. 13, 141, 178, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Д.С. Бредун