Справа № 364/67/24
Провадження № 2-др/364/4/24
27.05.2024 року, Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ткаченко О. В.,
за участю секретаря Бондаренко Л. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка Київської області заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Рашкової Валентини Володимирівни, про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених судових витрат на професійну правову допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТІК-АГРО» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РУЖИНСЬКЕ», про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації іншого речового права права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,-
20 травня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Рашкова Валентина Володимирівна звернулась до суду з заявою, про стягнення з позивача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 364/67/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТІК-АГРО» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РУЖИНСЬКЕ», про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації іншого речового права права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Представник ТОВ «АТЛАНТІК-АГРО» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 22.05.2024 року від представника ТОВ «АТЛАНТІК-АГРО» надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
24.05.2024 року представник позивача подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу, в якому обгрунтовує, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у справі №364/67/24, є неспівмірними, оскільки представник Відповідача 1, на трьох судових засідання, сумарно витратив 2 години 10 хвилин. Відповідно до Розрахунку витрат на надану правничу допомогу, наданого в Заяві про ухвалення додаткового рішення, 1 години послуг становить 2500 грн., відповідно можна стверджувати, що представник відповідача сумарно за участь у 3 судових засіданнях витратив 2 години 10 хвилин, що в грошовому еквіваленті має становити 5 416, 60 коп., замість зазначених 7500 грн.. Попри це, просять відмовити в задоволені вимог, стосовно компенсації коштів за надання правової допомоги , оскільки відповідно до договору про надання правової допомоги №02/02/04 від 28.02.2024 року, остаточна оплата послуг за надання правової допомоги була здійснена відповідачем після ухвалення рішення суду, на підтвердження чого сторонами було підписано акт приймання передачі наданих послуг від 10.05.2024. Згідно з пунктом 3.3 зазначеного вище договору, сплата гонорару/витрат проводиться Клієнтом шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок та/або оприбутковуються Адвокатським бюро. Беручи до уваги акт приймання-передачі наданих послуг, а саме п.2, всього клієнтом сплачено 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.
Відповідно до поданих платіжних квитанцій, доданих до заяви, фактично оплата становить 6 000 гривень, призначенням платежу є оплата за надання правової допомоги згідно договору №02/02/04 від 28.02.2024 року . Отже, фактично можна вважати сплаченими лише суму в розмірі 6000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши клопотання представника відповідача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу, ознайомившись із матеріалами цивільної справи №364/67/24, вважає, що заява про винесення додаткового рішення про стягнення з відповідача понесених судових витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню з наступних
Із матеріалів справи встановлено, що в провадженні Володарського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 364/67/24 (провадження № 2/364/100/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТІК-АГРО» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РУЖИНСЬКЕ», про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації іншого речового права права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
По даній справі 08 травня 2024 року ухвалено рішення, яким позивачу в позові відмовлено.
Відповідно до п. 3 ч.1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України.
В свою чергу ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на
правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Також, надано підтвердження сплати відповідачкою ОСОБА_1 згідно договору №02/02/2024 від 28.02.2024 ОСОБА_2 , а саме, квитанцію до платіжної інструкції на суму 6000,00 грн. на оплату правової допомоги. Іншого підтвердження оплати правничої допомоги представником відповідача не надано.
Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТІК-АГРО», належним чином підтверджених понесених відповідачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 260, 270 ЦПК України, суд, -
Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Рашкової Валентини Володимирівни, про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених судових витрат на професійну правову допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТІК-АГРО» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «РУЖИНСЬКЕ», про визнання недійсним договору оренди та скасування державної реєстрації іншого речового права права оренди земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно -задовольнити частково.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення
або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.
Суддя О. В. Ткаченко