Провадження № 2/752/5081/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Тертій К.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просив стягнути з відповідачки 9 260, 08 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, послуги з управління по утриманню квартири та машиномісця підземного паркінгу, з яких:

-9 085. 63 грн. - заборгованість за надані послуги оплати за додаткові житлові послуги та обслуговування машиномісця;

-93, 92 грн.- інфляційне збільшення;

-80, 53 грн. - 3% річних.

07 жовтня 2024 року представник позивача звернувся до суду з заявою про закриття провадження в справі в зв`язку з добровільним погашенням заборгованості відповідачкою, повернення сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За змістом ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Враховуючи викладене вище, належне позивачу право відмовитися від позову, з яким він звернувся до суду, клопотання підлягає задоволенню, а провадження в справі закриттю.

Щодо клопотання про повернення судового збору та стягнення витрат на правничу допомогу , суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Питання розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду врегульовано ст. 142 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи, що відповідачка в відзиві проти позову заперечувала, однак у подальшому задовольнила вимоги позивача в позасудовому порядку, провадження у справі закривається у зв`язку з відмовою позивача від позову з підстав задоволення його вимог відповідачкою після пред`явлення позову, суд приходить до висновку про стягнення сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду з відповідачки.

Частинами 1 та 2 ст. 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України во витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2023 року між позивачем та адвокатом Верхоглядом М.Л., який є фізичною особою-підприємцем, укладений Договір № 250123 про надання професійної правничої допомоги.

13 травня 2024 року між його сторонами був підписаний Акт №6/05 прийому-передачі виконаних робіт на суму 10 000, 00 грн.

Вказана сума була сплачена позивачем на рахунок адвоката в банківській установі.

( а.с. 19 - 25 )

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Подаючи відзив, відповідачка зазначила про неспівмірність витрат на правничу допомогу, понесену позивачем.

Суд враховує, що в даній категорії справ давно склалася усталена судова практика та давно визначені способи захисту порушених прав.

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 2 000, 00 грн.

Виходячи з цього, керуючись ст. ст. 13, 15, 49, 133, 137, 141, 142, 206, ч.1 п.4, ч.2 ст.255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження в справі за позовом Дочірнього підприємства «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / на користь Дочірнього підприємства «Поряд. Ок. Управління та експлуатація нерухомості» адреса: 01033 м.Київ, вул. Жилянська, 59, а/с №27 відділення «Укрпошта», / - 3 028, 00 грн. судового збору та 2 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.В. Машкевич