Справа № 550/1125/24
Провадження № 2/550/411/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Литвин В.В.,

за участю секретаря судового засідання Томас Ю.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду селища Чутове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору позики б/н від 01.03.2021, укладеного між ОСОБА_1 (позикодавець) і ОСОБА_2 (позичальник) (далі також - договір позики), згідно з яким позичальник отримав від позикодавця 5 000 000,00 грн та зобов`язався повернути суму позики у строк до 01.03.2024, а також проценти у розмірі 25%, нараховані, починаючи з 01.03.2021, за кожен рік користування фактично отриманими грошовими коштами.

Внаслідок порушення відповідачем договірного зобов`язання утворилася заборгованість в сумі 8 812 670,91 грн, у тому числі 5 000 000,00 грн основний борг та 3 812 670,91 грн проценти за користування грошовими коштами.

Позивач вказує, що згідно з пунктом 1 договору позики, він як позикодавець зобов`язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язався прийняти у власність грошові кошти в сумі 5 000 000,00 грн готівкою, та відповідач зобов`язаний повернути таку ж суму грошових коштів, не пізніше ніж через 3 (три) роки з моменту укладення даного договору, тобто до 01.03.2024.

Позивач зазначає, що відповідачем було отримано відповідно до умов договору позики грошові кошти в сумі 5 000 000,00 грн в обумовлений строк в повному обсязі, що підтверджується власноручно написаною розпискою про отримання відповідної суми коштів відповідачем.

Позивач також вказує, що відповідачем було порушено умови договору позики та жодним чином не повернуто йому вказану суму позики разом з процентами за користування грошовими коштами у вказану дату, а саме 01 березня 2024 року. Позивач стверджує, що загальна сума боргу, яку відповідач, зобов`язаний сплатити на його користь, становить 8 812 670 гривень 91 копійку, що підтверджується доданим до позовної заяви детальним розрахунком.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язання позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики № б/н від 01 березня 2021 року в сумі 8 812 670,91 грн.

У підготовче засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив у зв`язку з визнанням позову відповідачем ухвалити відповідне рішення про задоволення позову в повному обсязі у підготовчому засіданні та просив розглянути справу без його участі.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що позов ОСОБА_1 про стягнення з нього заборгованості він визнає повністю та просив розглянути справу без його участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази та надавши їм належну правову оцінку, керуючись внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2021 позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали договір позики (а.с. 9).

Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що позивач як позикодавець зобов`язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язався прийняти у власність грошові кошти в сумі 5 000 000,00 грн готівкою, та відповідач зобов`язаний повернути таку ж суму грошових коштів, не пізніше ніж через 3 (три) роки з моменту укладення даного договору, тобто до 01.03.2024.

Відповідно до пункту 2 договору позики сторони узгодили, що для підтвердження факту отримання коштів, обумовлених договором, відповідач надає позивачу відповідно написану розписку про отримання відповідної суми коштів згідно даного Договору.

Умовами пункту 3 вищевказаного договору позики визначено, що за користування грошовими коштами відповідач, починаючи з 01.03.2021, сплачує на користь позивача проценти в розмірі 25% за кожен рік користування фактично отриманими грошовими коштами, визначеними в пункті 1 договору позики. Виплата процентів за користування грошовими коштами здійснюється в кінці строку повернення позики, визначеного в пункті 1 даного договору одним платежем готівкою.

Також, згідно з пунктом 8 договору позики, у разі прострочення виконання зобов`язання за даним договором, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Протягом періоду з 01.03.2021 відповідач отримав від позивача грошові кошти на загальну суму 5 000 000,00 грн., що підтверджується розпискою про отримання відповідної суми коштів, виданих 01.03.2021 (а.с. 10), копія якої додана до позовної заяви та знаходяться у матеріалах справи. Відповідач зобов`язався отриману суму коштів повернути в строки, визначені договором позики від 01 березня 2021 року, тобто до 01.03.2024.

12.03.2024 позивач вручив відповідачу особисто вимогу про усунення порушення з розрахунком заборгованості за договором позики, строк якої настав, про що свідчить власноручний підпис відповідача на вимозі (а.с. 11-12). На виконання вимоги від 12.03.2024 відповідач надав розписку, в якій зобов`язався повернути борг до 31.07.2024 (а.с. 13).

Водночас, 22.08.2024 ОСОБА_2 повторно власноручно була написана розписка, в якій він борг визнавав в повному обсязі.

Однак, станом на день розгляду справи судом відповідач заборгованість перед позивачем не погасив, суму позики та суму процентів за користування грошовими коштами не повернув.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 ЦК України укладений між сторонами договір є обов`язковим для виконання.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законодавець у ч. 2 ст. 1047 ЦК України визначив, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що суму боргу у визначений у договорі позики строк відповідач не повернув.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про повернення боргу, а також надано суду заяву від 04.10.2024 про визнання позову у повному обсязі, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 01.03.2021 у розмірі 8 812 670,91 грн, що складається із 5 000 000,00 грн основного боргу та 3 812 670,91 грн. 25% за користування грошовими коштами за період з 01.03.2021 до 23.09.2024 включно, що відповідає наданому позивачем та визнаному відповідачем розрахунку (а.с. 12).

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, а також враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України та пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір на користь державного бюджету у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 626, 629, 1046-1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76-82, 89, 141, 200, 206, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № б/н від 01 березня 2021 року в сумі 8 812 670 (вісім мільйонів вісімсот дванадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень 91 копійка.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету судові витрати зі сплати судового збору в сумі 15 140 (п`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень 00 копійок.

За ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_1 , виданий 14.03.2017, РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 09.10.2001, РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя ВАЛЕНТИНА ЛИТВИН