Справа № 595/1274/24
Провадження № 2/595/331/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 місто Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Созанської Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Шпуняр О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ковалівський Богдан Володимирович, до Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ковалівський Б.В., звернулася в суд з позовом до відповідача Бучацької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на належне спадкодавцю майно, до якого входить житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вступила у фактичне володіння та управління будинком, проте не може оформити своїх спадкових прав в нотаріальній конторі, через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

З урахуванням викладеного позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 30 липня2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Згідно ухвали Бучацького районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року закрито підготовче провадження у даній справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивачки, адвокат Ковалівський Б.В. в судове засідання не прибув, проте надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника.

Представник відповідача - Бучацької міської ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак згідно поданого відзиву на заяву вказав, що при прийнятті рішення по даній справі покладається на розсуд суду і просить суд справу розглядати у його відсутності.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15 липня 1958 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі мати записана « ОСОБА_4 », в графі батько - « ОСОБА_5 ».

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 29 липня 1978 року Бобулинською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, вбачається, що ОСОБА_6 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 0, сформованого 10 травня 2024 року приватним нотаріусом Чортківського районного Нотаріального округу Іванів Л.І., слідує, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконавчим комітетом Бобулинської сільської ради Бучацького району Тернопільської області 10 травня 1993 року складено актовий запис № 18.

За даними погосподарської книги Киданівської сільської ради за 1986-1989 роки, членами домогосподарства за особистим рахунком № НОМЕР_3 , який належить до господарства колгоспного, були: голова сім`ї ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , онуки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно довідки № 201 від 09 вересня 2024 року, виданої Бобулинським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка станом на 15 квітня 1991 року проживала і була зареєстрована одна.

Відповідно до довідки № 516 від 13 вересня 2024 року, виданої КП «Бучацьке РБТІ», нерухоме майно, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в комунальному підприємстві не зареєстровано.

Як слідує з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу від 15 грудня 2023 року, виготовленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Є-КОНСТАКШН», житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , споруджений у 1958 році, складається з: житлового будинку літ. «А», площа основи (забудови) 50,8 кв.м., стодоли літ. «Б», хліва літ. «В», комори літ. «Г», курятника літ. «Д», колодязя літ. «К».

Згідно довідки № 80 від 11 квітня 2024 року, виданої Бобулинським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 до дня смерті була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 здійснювала догляд за вищевказаним житловим будинком, надвірними будівлями та спорудами, проводила обробіток земельної ділянки біля будинку, тобто прийняла спадщину, шляхом вступу в оперативне управління майном. За наявними відомостями від імені ОСОБА_2 заповіт не складався та не посвідчувався.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , була фактично прийнята спадкоємцем, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В силу вимог ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями ст. ст. 120-127 ЦК Української РСР, спадкування майна колгоспного двору регулювалося ст. 563 ЦК УРСР.

Так, згідно з ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною другою статті 123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22 грудня 1995 року судам роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітні та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке зберіглося.

Подібні правовідносини проаналізовані Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року у справі №6-350цс15.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, мали право спільної сумісної власності на майно колгоспного двору.

За наявними у справі матеріалами встановлено, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 належало до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого була ОСОБА_4 , яка станом на 15 квітня 1991 року проживала одна(у відповідності довідок № № 80 та № 201 від 11 квітня та 09 вересня 2024 року, відповідно, виданих Бобулинським старостинським округом Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області)

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 78295488 від 10 вересня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Іванів Л.І. 10 вересня 2024 року, інформація стосовно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі відсутня.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чотківського районного нотаріального округу Тернопільської області Іванів Л.І. № 114/01-24 від 17 травня 2024 року, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що належав ОСОБА_2 , нотаріус не має можливості видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Судом з`ясовано, що єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , оскільки інших спадкоємців за законом не встановлено, яка у порядку, передбаченому законом, прийняла спадщину після смерті останньої шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном,що підтверджується довідкою Бобулинського старостинського округу Бучацької міської ради за № 80 від 11 квітня 2024 року, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у нотаріуса позивачка не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення шляхом визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 26 вересня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Бучацька міська рада, місцезнаходження: м. Бучач, майдан Волі, 1 Чортківського району Тернопільської області, .

Суддя: Л. І. Созанська