КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Поліщук Н.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Укрфінстандарт», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, у якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист відносно ОСОБА_1 від 23.10.2015 у справі № 761/19684/14-ц, виданого 11.02.2016 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Таймлайн-Групп» на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 09.06.2008 у розмірі 179 599,78 дол США , що складається з: кредитної заборгованості у розмірі 141 208,26 дол США, заборгованості по процентам у розмірі 38 391,52 дол США, а також, нараховану пеню у загальному розмірі 339 697,31 грн, що складається з нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 61 004,12 та нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 278 693,19 грн та судового збору у розмірі 1 218,00 грн з кожного.

Подану заяву обґрунтовано тим, що 23.10.2015 Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення в цивільній справі № 761/19684/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Таймлайн-Групп» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено частково. На підставі вказаного заочного рішення, яке набрало законної сили 15.12.2015, представнику ПАТ «УкрСиббанк» 11.02.2016 було видано виконавчі листи, у тому числі щодо боржника ОСОБА_1 , за яким з метою його примусового виконання державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

02.08.2022 Шевченківським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, а саме з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

02.08.2022 між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008 про заміну первісного зобов`язання новим (новації), відповідно до якої сторони погодили, що первісне зобов`язання, яке виникло на підставі вказаного договору, припиняється з моменту набрання чинності цією додатковою угодою.

Посилаючись на те, що первісне зобов`язання є припиненим, заявник вважає, що за таких обставин виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, а тому звернувся до суду з даною заявою (т. 3 а.с. 181-186).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.11.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 , ТОВ «ФК Укрфінстандарт», ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного МУ МЮ про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено (т. 4 а.с. 78-81).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким подану заяву задовольнити. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що у додатковій угоді сторони прямо зазначили, що договір кредиту заміняється договором позики, сторони не передбачали, що договір кредиту залишиться чинним в якихось певних частинах, тому є підстави вважати, що договір кредиту припинився. Окрім того, під час розгляду даної справи заявник дізнався про те, що підпис на договорі поруки було вчинено не ним, тому зазначена обставина суттєво впливає на подальше вирішення поданої заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (т. 4 а.с. 86-90).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2015 Шевченківським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення в цивільній справі № 761/19684/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Таймлайн-Групп» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позов задоволено частково, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Таймлайн-Групп» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 00 від 09.06.2008 у розмірі 179 599,78 дол США., що складається з: кредитної заборгованості у розмірі 141 208,26 дол США та заборгованості по процентам у розмірі 38 391,52 дол США, а також нараховану пеню в загальному розмірі 339 697,31 грн, що складається з нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 61 004,12 грн та нарахованої пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам у розмірі 278 693,19 грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Таймлайн-Групп» на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір по 1 218,00 грн з кожного.

На підставі вказаного заочного рішення, яке набрало законної сили 15.12.2015, представнику ПАТ «УкрСиббанк» 11.02.2016 Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчі листи, у тому числі щодо боржника ОСОБА_1 , за яким з метою його примусового виконання Шевченківським ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 31.10.2016 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.08.2022 було замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні, а саме з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

02.08.2022 ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та ОСОБА_2 уклали Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008 про заміну первісного зобов`язання новим (новації).

Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди у порядку та на умовах, визначених Додатковою угодою, Кредитор та Позичальник домовилися про заміну Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008 на Договір позики.

Згідно п. 6.1. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання, а з моменту набрання чинності Додаткової угоди дія Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008 припиняться.

За змістом п. 6.3. додаткової угоди первісне зобов`язання, що виникло на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008, припиняється з моменту набрання чинності цією Додатковою угодою. Сторони є вільними від виконання первісного зобов`язання з моменту його припинення. Сторони не мають взаємних претензій щодо виконання первісного зобов`язання.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, як на підставу для її задоволення посилається на ту обставину, що у нього, як боржника, повністю відсутній обов`язок зі сплати заборгованості, яка була стягнута рішенням суду, оскільки між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено Додаткову угоду, де погоджено припинення первісного зобов`язання, яке виникло на підставі Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008.

Відповідно до частин 1, 2 статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

1) видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

2) коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

3) видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

4) помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

5) видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

6) пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Верховний Суду у постанові від 24.06.2021 у справі № 750/9956/17 вказав, що законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З огляду на те, що заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 09.06.2008, була стягнута заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.10.2015, яке набрало законної сили та не оскаржено, тому не залежно від сторони стягувача або зміни умов виконання зобов`язання, судове рішення має бути виконано.

Оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання рішення від 23.10.2015, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, припинення зобов`язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами (новація), за наявності судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, яке не виконано, не свідчить про виконання боржником свого обов`язку за виконавчим документом, або про його відсутність, та не може мати своїм наслідком визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (ч. 2 ст. 604 ЦК України).

Окрім того, сторони виконавчого провадження не позбавлені права врегулювати свої правовідносини, які виникли після ухвалення судового рішення, в спосіб, передбачений законом.

Посилання апелянта на ту обставину, що договір поруки було укладено не ним, не може бути підставою для задоволення заяви, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження оскарження зазначеного договору, який на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення є чинним.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 24 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді