ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 8/753/18/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Заставенко М.О.,

секретар судового засідання Пічкур А.О.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

представник заявника ОСОБА_2

стягувач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

27.09.2024 до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини, у якій заявник просить скасувати судовий наказ Дарницького районного суду м. Києва від 26.09.2024, у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів відмовити.

Заява мотивована тим, що окрім спільної неповнолітньої доньки сторони мають також повнолітнього сина, у зв`язку з чим аліменти мали б бути стягнені у розмірі 1/3 частин його доходу, а не 1/4 частин як встановлено в судовому наказі. Також вказане в заяві стягувачем про відмову батьком дітей їх матеріально утримувати не відповідає дійсності, оскільки він постійно перераховує на особисті рахунки дітей грошові кошти, а також сплачує курси англійської мови доньки. Окрім того, заявник має на утриманні неповнолітнього сина своєї дружини від попереднього шлюбу, а також утримує саму дружину. До того, судовим наказом стягнуто з нього судовий збір, проте він є учасником бойових дій, а отже звільнений від його сплати.

Ухвалою від 08.10.2024 прийнято до розгляду заяву, призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник боржника та боржник підтримали вимоги заяви пославшись на викладені в ній обставини.

Стягувач заперечувала проти задоволення заяви.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За приписом статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі яка звертається із заявою, на час розгляду справи .

За змістом вказаної норми процесуального закону нововиявлені обставини передбачають наявність доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, а особа, яка звертається із заявою про скасування судового рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному слуханні, а також що цей доказ є вирішальним у справі.

Відповідно до положень частини 5 статті 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Згідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього кодексу.

Аналіз змісту норм Розділу ІІ ЦПК України (статті 160-173) дає підстави для висновку, що наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Оскільки судовий наказ є немотивованим судовим рішенням, процедура його видачі обмежується перевіркою дотримання правил предметної, суб`єктної та територіальної юрисдикції (підсудності), відповідності вимог передбаченому законом переліку (стаття 161 ЦПК) та наявності у заяві про видачу судового наказу визначених законом реквізитів (стаття 163 ЦПК).

Відповідно до частини 2 статті 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд може прийняти лише два рішення - видати судовий наказ або постановити ухвалу про відмову у його видачі.

Стаття 165 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Такими підставами є: подання заяви з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (без додержання визначеної законом форми та змісту); подання заяви особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписання її або підписання особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; наявність обставин, передбачених частиною першою статті 186 цього Кодексу (які є підставами для відмови у відкритті провадження у справі); з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності; отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі, вони спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Водночас визначені процесуальним законом підстави для відмови у видачі судового наказу у заяві боржника не наведені, а обставини, на які він посилається, не є нововиявленими в розумінні статті 423 ЦПК України, оскільки навіть при наявності у суду на момент видачі оспорюваного судового наказу інформації про добровільне перерахування ним коштів на рахунки дітей, а також оплату курсів з англійської мови доньки, результат розгляду заяви стягувача про видачу судового наказу був би незмінний.

Не є підставою для задоволення заяви також і посилання заявника на те, що він утримує свою дружину та її сина від попереднього шлюбу, адже ним жодним чином не доведено, що дружина є обмежено дієздатною, недієздатною, інвалідом чи особою, яка потребує стороннього піклування та забезпечення, а фінансове утримання та матеріальне забезпечення її сина від попереднього шлюбу є обов`язком його батьків. Наявність нового шлюбу та інших дітей, які не мають кровного споріднення із заявником, не може бути підставою для обмеження прав та інтересів його власної доньки.

Посилання заявника на наявність спільного зі стягувачем повнолітнього сина, що зумовлює стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частин його доходу, а не 1/4 частин, як присуджено судовим наказом, а отже він є таким, що не відповідає вимогам закону, є безпідставним, адже чинним законодавством не передбачено винесення судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

Зважаючи на вищенаведене, передбачені законом підстави для скасування судового наказу в частині стягнення аліментів на утримання дитини відсутні.

Щодо скасування судового наказу в частині стягнення із заявника судового збору, то заява в цій частині також не підлягає задоволенню, оскільки п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначає, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Водночас, цивільна справа за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини не є справою, що пов`язана з порушенням прав боржника.

Отже, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини слід відмовити.

Керуючись статтями 259, 423, 429 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.10.2024.

Суддя М.О. Заставенко