РІШЕННЯ

Іменем України

17.10.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі судового засідання Сеньків А.Т.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 , третьої особи регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області про визнання законним власником автомобіля, витребування автомобіля та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Франківського районного суду м. Львова з позовом, який в подальшому було змінено, про визнання законним власником автомобіля, витребування автомобіля та стягнення судових витрат.

В обґрунтування змінених позовних вимог посилається на те, що в жовтні 2019 року позивач придбала для себе автомобіль марки «Toyota Hilux» 2016 року випуску, двигун 2,4 л. дизель, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 за 17000 доларів США. Позивач стверджує, що всю вартість автомобіля оплатила вона. В регіональному сервісному центрі автомобіль було зареєстровано та видано номерний знак НОМЕР_2 . Автомобіль на момент його придбання був в технічно не справному стані, тому позивач звернулась до свого знайомого ОСОБА_4 (третя особа) за допомогою, оскільки він обізнаний в автомобілях і працював на СТО, останній за проханням позивача та за її рахунок протягом року займався ремонтом машини позивача.

В жовтні 2020 року, коли автомобіль було відремонтовано, позивач вирішила його продати. ОСОБА_1 звернулась знов до ОСОБА_4 і попросила допомогти, на що він пообіцяв знайти покупця, але запропонував для цього оформити на нього і його приятеля ОСОБА_6 довіреність.

31.10.2020 року у приватного нотаріуса Ясінського В.Є. позивач оформила довіреність на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . При цьому в тексті не було повноважень довірених осіб щодо продажу автомобіля, зазначено тільки те, що позивач надає їм право на представництво її інтересів в органах ДАІ, регіональних сервісних центрах МВС України, органах реєстрації ТЗ, органах нотаріату, страхування, а також на підприємствах, установах і організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності х усіх питань пов`язаних з експлуатацією автомобіля, його переобладнанням, постановки на облік, одержання реєстраційних номерів, отримання свідоцтва про реєстрацію ТЗ та інших документів, подавати від імені позивача заяви, укладати договори про користування автомобілем, відшкодування шкоди внаслідок ДТП, визначаючи умови цих договорів на свій розсуд, отримувати грошові кошти за такими договорами, сплачувати платежі, надавати автомобіль для митного контролю, вести справи позивача в судах з питань, що можуть виникнути у зв`язку з цим дорученням.

В той же день позивач передала ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зазначену довіреність, ключі від машини і технічний паспорт на ТЗ. Позивач усно домовилась, що вони будуть займатись пошуком покупця, а коли знайдуть, то обов`язково про це повідомлять позивача, щоб вона як власник ТЗ уклала договір купівлі-продажу і отримала гроші за машину. Також було визначено ціну за автомобіль 25000 доларів США.

Наприкінці січня 2021 року з відповідей регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Львівській області стало відомо, що ОСОБА_4 спільно за попередньою змовою з ОСОБА_5 (відповідач) з метою заволодіти автомобілем позивача таємно від неї перереєстрували автомобіль на ім`я останнього. Перереєстрація відбулась 19.12.2020 року, на машину позивача було видано новий реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після цього вони розмістили на сайт «AUTO.RIA» оголошення про продаж ТЗ, де вказали телефонний номер ОСОБА_6 . Такі діє були вчинені з метою таємного продажу машини, а після присвоїти гроші. Про такий їх намір позивач дізналась з телефонних перемовин і смс-переписці з ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що після передачі автомобіля, вона участі у укладанні будь-якого договору купівлі-продажу не брала, для продажу свого автомобіля позивач нікого не уповноважувала, про продаж машини позивачу нічого не відомо, гроші за свій автомобіль позивач не отримувала.

Транспортний засіб позивачу не повернутий. Відповідач утримує його у себе, в нього є також технічний паспорт на ТЗ.

Таким чином, відповідач незаконно заволодів автомобілем «Toyota Hilux» титульним власником якого є позивач.

12.01.2021 року позивач скасувала довіреність, яку видала на ім`я ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , про що їм письмово повідомила. В листах позивач попросила повернути автомобіль, проте на її вимоги не відреагували.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Вищевказана справа перебувала в провадженні судді Кузя В.Я.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я. прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до підготовчого судового розгляду.

31.08.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що після ознайомлення з «поясненнями» адвокати Качмара І.О. зрозуміла, що ОСОБА_4 має самостійні вимоги щодо предмета спору, оскільки вважає спірний автомобіль своєю власністю.

У цих «поясненнях» стверджується, що нібито ОСОБА_4 є власником спірного автомобіля, проте жодних доказів цього суду не надано.

Позивач стверджує, що саме за її кошти було куплено автомобіль, та саме вона несла витрати щодо ремонту спірного транспортного засобу.

Не згодна із твердженням про те, що реєстрація автомобіля в ТСЦ МВС була викликана наявністю в позивача тимчасового посвідчення водія. Закон не забороняє придбання і реєстрацію транспортних засобів особами, які взагалі не мають посвідчень водія.

Будь-яких повноважень на продаж спірного автомобіля позивач не давала. ОСОБА_4 не був власником автомобіля і не мав відповідних повноважень на його продаж.

19.05.2022 року до суду надійшли пояснення від представника третьої особи, які датовані 13.07.2021, та в яких він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на наступне.

Так, фактичним власником спірного автомобіля TOYOTA HILUX, рік випуску: 2016, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 ОСОБА_4 так як вказаний автомобіль був придбаний ним за особисті кошти.

Вказаний автомобіль перебував у непридатному стані.

ОСОБА_4 придбав вказаний автомобіль в ОСОБА_8 за 42012 грн. 58 коп.

На час реєстрації спірного автомобіля за ОСОБА_1 вона проживала з ОСОБА_4 .

На цей час ОСОБА_1 отримала тимчасове посвідчення водія терміном на 2 року.

На прохання ОСОБА_1 ОСОБА_4 зареєстрував вказаний автомобіль на неї, оскільки для отримання постійного посвідчення водія їй необхідно було підтвердження того, що у її власності чи користуванні перебуває автомобіль.

Автомобіль був придбаний ОСОБА_4 з метою його ремонту та подальшого продажу.

З метою надання права розпоряджатися автомобілем ОСОБА_1 виписала на ім?я ОСОБА_4 довіреність.

В подальшому ОСОБА_4 було придбано ряд комплектуючих та запчастин до вказаного автомобіля: Кабіна бувша у використанні для автомобіля TOYOTA HILUX; комплекти крил; комплекти болотників; освітлення; крісла; редуктори; комплект дверей; радіотехніка до автомобіля; інші комплектуючі до автомобіля.

Загалом ОСОБА_4 було придбано комплектуючих на вказаний автомобіль на суму понад 408 000 грн.

Таким чином Фактичним власником спірного автомобіля TOYOTA HILUX, рік випуску: 2016, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Разом з тим, спірний автомобіль був перереєстрований в межах повноважень визначених довіреністю від 31.10.2020 року.

09.06.2022 року на адресу суд від представника ОСОБА_6 адвоката Качмар І.О надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог зазначаючи наступне.

Так, ОСОБА_6 не являється та ніколи не являвся ні власником ні користувачем автомобіля TOYOTA HILUX, рік випуску: 2016, номер шасі(кузова, рами): НОМЕР_1 .

Крім цього, як вбачається з наявної у матеріалах справи довіреності від 31.10.2020 року така була видана ОСОБА_1 на ОСОБА_6 та Галянку О. 3.. Разом з тим, з моменту, видання цієї довіреності ОСОБА_6 жодних дій на її виконання не вчиняв.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 про скасування довіреності та витягу з Єдиного реєстру довіреностей така довіреність була припинена 12.01.2021 року.

В свою чергу, автомобіля TOYOTA HILUX, рік випуску: 2016, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_5 19.12.2020 року.

Тобто на момент перереєстрації автомобіля довіреність була чинною та була скасована майже через місяць після такої перереєстрації.

Крім цього, звертаємо увагу, що фактичним власником спірного автомобіля TOYOTA HILUX, рік випуску: 2016, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 ОСОБА_4 так як вказаний автомобіль був придбаний ним за особисті кошти.

Вказаний автомобіль перебував у непридатному стані.

ОСОБА_4 придбав вказаний автомобіль в ОСОБА_8 за 42012 грн. 58 коп.

На час реєстрації спірного автомобіля за ОСОБА_1 вона проживала з ОСОБА_4 .

На цей час ОСОБА_1 отримала тимчасове посвідчення водія терміном на 2 року.

На прохання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зареєстрував вказаний автомобіль на неї, оскільки для отримання постійного посвідчення водія їй необхідно було підтвердження того, що у її власності чи користуванні перебуває автомобіль.

Вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_4 з метою його ремонту та подальшого продажу.

З метою надання права розпоряджатися автомобілем ОСОБА_1 виписала на ім?я ОСОБА_4 довіреність.

В подальшому ОСОБА_4 було придбано ряд комплектуючих та запчастин до вказаного автомобіля: Кабіна бувша у використанні для автомобіля TOYOTA HILUX; комплекти крил; комплекти болотників; освітлення; крісла; редуктори; комплект дверей; радіотехніка до автомобіля; інші комплектуючі до автомобіля.

Загалом ОСОБА_4 було придбано комплектуючих на вказаний автомобіль на суму понад 408 000 грн.

Після придбання вказаного автомобіля та комплектуючих до нього, ОСОБА_6 допомагав ОСОБА_4 відремонтовувати його.

ОСОБА_1 ні в придбані ні в ремонті вказаного автомобіля жодної участі не брала, жодних коштів за вказаний автомобіль не сплачувала.

Таким чином, фактичним власником спірного автомобіля TOYOTA HILUX, рік випуску: 2016, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , а позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від 09.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Додатковим рішенням судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. від 07.03.2023 року заяву представника ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_4 адвоката Качмара І.О. задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 04.07.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09.02.2023 року задоволено.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2023 року задоволено частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 09.02.2023 року та додаткове рішення Франківського районного суду м. Львова від 07.03.2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 17.08.2023 року в задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Бідного Б.Б. від розгляду цивільної справи №465/489/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання її, позивачки, єдиним власником автомобіля марки «Toyota Hilux» 2016 року випуску з номером кузова НОМЕР_1 та державним номерним знаком НОМЕР_3 , витребування від відповідача вказаного автомобіля та стягнення судових витрат відмовлено.

Самовідвід судді Кузя В.Я. у розгляді цивільної справи №465/489/21 - задоволено.

Матеріали судової справи №465/489/21 (судове провадження № 2/465/2787/23) передано до загальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2023 року, справу передано для розгляду судді Мартьяновій С.М.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартьянової С.М. від 25.08.2023 року прийнято до свого провадження та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартьянової С.М. від 05.10.2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про заміну відповідача у справі, витребування доказів, залучення третьої особи у справу та виклик свідків задоволено.

Замінено первісного відповідача у цивільній справі №465/489/21 ОСОБА_6 належним відповідачем ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Залучено до участі у справі як третю особу що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області (Код , місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11).

Витребувано з архіву Франківського районного суду м. Львова цивільну справу №465/404/21.

Зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області надати документальні дані про всіх осіб, на ім`я яких був зареєстрований автомобіль марки «Toyota Hilux» 2016 року випуску, двигун 2,4 л дизель, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 починаючи з жовтня 2020 року по теперішній час, зазначивши їх прізвище, ім`я та по батькові і адреси, а також дати і підстави для реєстрації (перереєстрації) зазначеного транспортного засобу, та надати копії наявних біржових договорів купівлі-продажу, актів прийому-передачі цього ТЗ і інших документів, відповідно до яких оформлялась реєстрація (перереєстрація) автомобіля.

Викликано судове засіданні свідків:

- ОСОБА_9 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_11 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

- приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ясінського Володимира Євгеновича, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , місце роботи за адресою: АДРЕСА_6 .

08.11.2023 року на адресу суду від представника регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС України у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) залишає на розгляд суду питання щодо задоволення позовних вимог.

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) здійснює свою діяльність на підставі «Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС)» на підставі Наказу Головного сервісного центру МВС №114 від 01.09.2023 року та являється відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС, утвореним на правах філії без статусу юридичної особи.

При цьому відповідно до Положення - РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) складається із структурних підрозділів, у тому числі територіальних сервісних центрів, яким є і територіальний сервісний центр №4641.

Реєстрація транспортних засобів проводиться відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року № 1371).

19 грудня 2020 року в ТСЦ №4641 проведено операцію «перереєстрація ТЗ на нового власника за дог. купівлі-продажу (СГ) ТСЦ 4641» транспортного засобу «TOYOTA HILUX», 2016 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , колір - білий, д.н.з. НОМЕР_3 , на гр. ОСОБА_5 .

При цьому перереєстрація «TOYOTA HILUX», 2016 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , колір - білий, д.н.з. НОМЕР_3 , на громадянина ОСОБА_5 , відбувалась відповідно до абзацу 7 пункту 8 Порядку, на підставі договору купівлі-продажу укладеного в торговій організації. Даний договір купівлі-продажу укладено відповідно до Постанови КМ України №1200 «Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери».

Звертають увагу на те, що РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях не наділено повноваженнями визнавати правочини не дійсними, а також самовільно вносити будь-які відомості в Єдиний державний реєстр транспортних засобів, щодо скасування чи зняття з реєстрації транспортного засобу.

3 огляду на вище викладене, РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) на підставі норм Цивільно-процесуального кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про дорожній рух», Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок» (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року №1371) з наступними змінами та доповненнями.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 29.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

19.02.2024 року через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Качмар І.О. надійшли пояснення у справі.

Так, як вбачається з наявної у матеріалах справи довіреності від 31.10.2020 року така була видана ОСОБА_1 на ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Дана довіреність була скасована ОСОБА_1 12.01.2021 року.

Автомобіль TOYOTA HILUX, 2016 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_5 . 19.12. 2020 року.

Тобто на момент перереєстрації автомобіля довіреність була чинною та така була скасована майже через місяць після такої перереєстрації.

Отже, така перереєстрація була проведена у спосіб та у порядку передбачені законом, а тому такий автомобіль не може бути витребуваний у ОСОБА_5 в силу ст. 388 ЦК України.

21.02.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій останній посилається на наступні обставини.

Так, відповідач заперечує позовні вимоги і обґрунтовує свої заперечення єдиним аргументом: на його думку перереєстрація в регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС у Львівській області спірного автомобіля на його ( ОСОБА_5 ) ім?я була законною, оскільки на момент такої перереєстрації в регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС у Львівській області (19.12.2020 року) була чинною довіреність, видана позивачкою на ім?я ОСОБА_4 і ОСОБА_6 31 жовтня 2020 року.

Дійсно, на час перереєстрації автомобіля в регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС у Львівській області на ім`я відповідача згадана довіреність діяла, оскільки була скасована тільки 12 січня 2021 року. Однак, ОСОБА_1 не уповноважувала повірених на укладання договорів купівлі-продажу або інших договорів відчуження автомобіля, а також на отримання грошових коштів згідно цих правочинів. В тексті довіреності зазначено, що довірителька тимчасово наділяє повірених правом на представництво її інтересів в органах ДАІ, регіональних сервісних центрах МВС України, органах реєстрації ТЗ, органах нотаріату, страхування, а також на підприємствах, установах і організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх питань, пов`язаних з експлуатацією автомобіля, його переобладнанням, ремонтом, проходженням техогляду, визначення місця стоянки, зняття автомобіля з обліку, постановки на облік, одержання реєстраційних номерів, отримання свідоцтва про реєстрацію Т3 та інших документів. подавати від її імені заяви, укладати договори про користування автомобілем; відшкодування шкоди внаслідок ДТП, визначаючи умови цих договорів на свій розсуд, отримувати грошові кошти за такими договорами, сплачувати платежі, надавати автомобіль для митного контролю, вести її справи в судах з питань, що можуть виникнути у зв`язку з цим дорученням.

Таким чином, вчинення ОСОБА_4 правочину по відчуженню автомобіля позивача суперечило волі позивачки, порушує її право власності, а також суперечить довіреності.

Крім того, відповідач не заперечує проти того, що автомобіль раніше на праві власності належав позивачці, і не стверджує, що ОСОБА_4 володів цим автомобілем. Це важливо, оскільки в так званому «поясненні» представника третьої особи адвоката Качмара I.О., який надійшов на поштову адресу позивачки на початку серпня 2021 року, стверджується, що автомобіль належав ОСОБА_4 .

З так званого «пояснення» представника відповідача випливає, що ОСОБА_5 уклав відплатний договір, тобто заплатив комусь за автомобіль. Однак в цьому «документі» не зазначені ні продавець, ні ціна договору. Не вказано також де на даний час є автомобіль і хто їм користується.

Посилання адвоката Качмара І.О. на постанову Верховного Суду від 17.03.2020 року у справі № 495/9473/16-ц є недоречним, оскільки в мотивувальній частині постанови зазначено, що згідно з частини першої ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 153 ЗК України зазначено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до вимоги ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, із чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем. Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до ч.1 ст.388 ЦК власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею (було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

Таким чином, зазначена постанова ВС, на яку посилається ОСОБА_3 , підтримує позицію позивачки, але не відповідача чи третьої особи.

Звертає увагу суду на те, що позиції ОСОБА_5 і ОСОБА_4 є суперечливими: перший не заперечує того, що автомобіль до перереєстрації регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС у Львівській області належав ОСОБА_1 , а другий заперечує це і стверджує, що автомобіль належав йому. При цьому представником відповідача ОСОБА_5 і третьої особи ОСОБА_4 є адвокат Качмар І.О., що суперечить ч.4 ст.60 ЦПК України, відповідно до якої одна й та сама особа може бути одночасно представником декількох позивачів або декількох відповідачів або декількох третіх осіб на одній стороні, за умови відсутності конфлікту інтересів між ними. Відповідно до ч.1 ст.28 закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокату, адвокатському бюро або адвокатському об`єднанню забороняється укладати договір про надання правничої допомоги у разі конфлікту інтересів. Адвокату забороняється укладати договір про надання правничої допомоги і він зобов`язаний відмовитися від виконання договору, укладеного адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, у разі, якщо адвокат надає правничу допомогу іншій особі, інтереси якої можуть суперечити інтересам особи, яка звернулась щодо укладання договору про надання правничої допомоги.

Відповідачем чи його представником не надано жодних доказів на підтвердження його позиції, що порушує обов`язки сторони сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надала пояснення аналогічні тим, що викладені у зміненій позовній заяві, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник позивача адвокат Бідний Б.Б. в судовому засіданні підтримав змінену позовну заяву та надав аналогічні пояснення тим, які викладені у ній, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Качмар І.О. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, а також пояснив, що за спірний автомобіль взяв кошти, але їх не передав позивачу.

Іншу учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази у їх сукупності та кожен доказ окремо, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено ст. 387 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Володільцем чужого майна, відповідно до ст. 397 ЦК України, є особа, яка фактично тримає його у себе.

Згідно ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності, або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Відповідно до п. 3 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 (далі - Порядок), державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Відповідно до п.8 Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів, зокрема проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб, копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.

Згідно з пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» власник має право витребувати своє майно від особи, яка, незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В судовому засідання встановлено, що 31.10.2020 року ОСОБА_1 оформила довіреність на ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , якої уповноважила останніх бути її представником з питань володіння, користування та експлуатації на умовах на їх розсуд належного ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , видане ТСЦ 6349 від 30.10.2019, дата першої реєстрації 12.11.2016, автомобілем фабричної марки ТОYОТА, модель HILUX, випуску 2016 року, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , Тип транспортного засобу - загальний вантажний - пікап, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що знаходиться на обліку у ТСЦ 6349, а також на період дії цієї довіреності керувати даним автомобілем на території України, за її межами з правом участі у міжнародному русі, перетинати митну територію України, з правом виїзду за кордон.

Для виконання наданих повноважень представникові надається право представляти інтереси ОСОБА_1 в органах ДАІ, Регіональних сервісних центрах Міністерства внутрішніх справ України, органах реєстрації транспортних засобів, органах нотаріату, органах страхування, комісіях, Центрах надання адміністративних послуг (ЦНАП), а також в усіх інших органах, що їх замінюють, або в будь-яких інших підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форм власності, з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією, його переобладнанням (зміна типу та/або моделі автомобіля, кольору, заміна у встановленому порядку двигуна, кузова, встановлення газового обладнання, інших деталей), ремонтом, проходженням державного технічного огляду, визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля; при необхідності зняти автомобіль з обліку, поставити автомобіль на облік, одержати транзитні номери; одержати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та державний реєстраційний номерний знак, подавати та одержувати необхідні довідки та документи (в тому числі тимчасовий реєстраційний талон та/або свідоцтво про реєстрацію ТЗ для виїздів за кордон), подавати заяви, (в тому числі про належність мені майна на праві особистої приватної власності) одержувати дублікат реєстраційного документа та/або цієї довіреності у разі їх втрати; укладати від мого імені договори щодо користування автомобілем, страхування, тощо, визначаючи на власний розсуд ціну та інші їх умови, у випадку спричинення вищевказаного транспортного засобу пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди, укладати, якщо в тому буде необхідність, договори про відшкодування заподіяно шкоди та отримувати грошові кошти, належні мені за такими угодами, сплачувати платежі, надавати автомобіль для митного контролю; вести мої справи в суді (в тому числі апеляційної та касаційної інстанції) з усіх питань що можуть виникнути при виконання цієї довіреності, користуючись усіма правами, що їх Закон надає позивачеві, відповідачеві, третій особі та потерпілому; укладати договори обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, отримати поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності отримувати належні ОСОБА_1 страхові відшкодування. Вчиняти також інші юридично значимі пов`язані з цією довіреністю. (т.1 а.с. 11)

Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. Зареєстрована в реєстрі за №2746.

12.01.2021 року вищевказана довіреність в цілому була скасована ОСОБА_1 , про що складено заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським В.Є. Зареєстрована в реєстрі за №34. (т.1 а.с. 12)

На адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_6 була надіслана вимога від позивача щодо повернення спірного автомобіля. (т.1 а.с. 14,15)

Позивач в своїх поясненнях зазначала, що при купівлі спірного автомобіля, він потребував ремонт, та вона звернулась до свого знайомого ОСОБА_4 та перерахувала йому кошти для ремонту спірного транспортного засобу, що підтверджується квитанціями.(т.1 а.с. 52-60)

З відповіді ТСЦ МВС №6341 від 23.06.2021 року вбачається, що спірний автомобіль було зареєстровано за ОСОБА_1 30.10.2019 року на підставі договору купівлі-продажу (ТСЦ 6349). Також вказано, що з 19.12.2020 року спірний автомобіль зареєстровано на нового власника ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу (СГ) (ТСЦ 4641). (т.1 а.с.176-177)

Також, з відповіді РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області від 23.10.2023 рок вбачається, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів автомобіль ТОYОТА HILUX, 2016 р.в., кузов № НОМЕР_1 станом на жовтень 2020 року був зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_7 .

19.12.2020 зазначений автомобіль на підставі договору комісії та договору купівлі-продажу від 19.12.2020 укладених з ТОВ «Парк Резерв» перереєстрований на ОСОБА_5 , зареєстрований: АДРЕСА_8 за яким рахується на обліку станом на теперішній час. (т.2 а.с.204)

Згідно договору комісії №7878/20/000685 від 19.12.2020 року який укладено між ТОВ «Парк Резерв» та ОСОБА_1 в імені якої діє ОСОБА_4 на підставі довіреності від 31.10.2020 року транспортний засіб ТОYОТА HILUX, 2016 р.в., кузов № НОМЕР_1 передано ТОВ «Парк Резерв» для продажу останнього.

Отже, ОСОБА_4 діяв нібито від імені ОСОБА_1 та спірний автомобіль, який належить на праві власності ОСОБА_1 в супереч її волі було перереєстровано на нового власника, яким є ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу.

В матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу транспортного засобу №7878/20/000685 від 19.12.2020 року який укладено між ТОВ «Парк Резерв» та ОСОБА_5 щодо транспортного засобу ТОYОТА HILUX, 2016 р.в., кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . (т.2 а.с.205-206)

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач не уповноважувала ОСОБА_4 чи будь яку іншу особу укладати договори від її імені щодо продажу спірного транспортного засобу. Крім того, довіреністю від 31.10.2020 року було уповноважено ОСОБА_4 та ОСОБА_6 лише щодо володіння, користування та експлуатації спірного транспортного засобу. Інших довіреностей які б уповноважували ОСОБА_4 щодо відчуження спірного автомобіля матеріали справи не місять.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що давно знає позивача, а також знає третю особу ОСОБА_4 . Ій віломо, що позивач хотіла придбати машину. Позивач є досить забезпеченою та машина була придбана за її кошти. Тоді позивач тісно спілкувалась з ОСОБА_4 та довірила йому ремонт машини. ОСОБА_4 на той час був безробітним. Свідок також пояснила, що на ремонт транспортного засобу, а саме придбання запчастин, позивачу грошові кошти позичила вона.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сестрою, та остання перебувала у стосунках з ОСОБА_4 . Стосунку були не офіційними. Також пояснила, що спірний автомобіль було придбано за кошти ОСОБА_1 , та автомобіль було зареєстровано на неї. Чи надав кошти на придбання спірного автомобіля ОСОБА_4 не відомо. Відомо, що ОСОБА_4 переоформив спірний автомобіль на свого племінника. Кошти від продажу автомобіля позивач не отримувала.

Приватний нотаріус ЛМНО Ясінський В.Є. письмово повідомив, що відповідно до ч.11 ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» - нотаріус не має права давати свідчення в якості свідка щодо відомостей, які становлять нотаріальну таємницю, крім випадків, коли цього вимагають особи, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Отже, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, позивач не надавала нікому дозвіл щодо відчуження своїм майна, а саме спірного транспортного засобу, в тому числі на укладання договорів купівлі-продажу в її інтересах.

Тим самим, єдиним законним власником спірного транспортного засобу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є позивач, і такий висновок відповідачем не спростовано.

Щодо наявного в матеріалах справи доручення на ім`я Galyanka Oleg FB879956 стосовно автомобіля TOYOTA HILLUX № кузова АНТНВ3СС402012437 суд ставиться критично, оскільки наявність даного доручення ніяк не підтверджує право власності на щодо спірного автомобіля, оскільки має інші дані, та взагалі не має відношення до даного спору, як і наявний в матеріалах справи договір №05/86 купівлі-продажу транспортного засобу від 24.05.2021 року, який також вказує, що ОСОБА_4 було придбано інше авто, з іншим номером кузова (шасі, рамою). (т.1 а.с.178,179,180,181,182, 183, 184)

Суд зважує на твердження позивача ОСОБА_1 , які також не спростовано відповідачем, що жодних інших правочинів щодо спірного автомобіля власниця не вчиняла, та автомобіль вибув з її володіння поза її волею.

Системний аналіз наведених вище законодавчих норм дає суду підстави стверджувати, що лише власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

При цьому, відповідно до правового висновку Верховного суду викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 25.05.2020 у справі № 279/641/17, майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі статті 387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження права власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного суду, під час розгляду справи про витребування майна із чужого незаконного володіння у судовому порядку саме позивач має надати до суду достатні та допустимі докази, що підтверджують право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею та наявність майна у незаконному володінні відповідача.

Згідно із ст. ст. 76, 77, 78, 80, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачем надано достатні та допустимі докази, які підтверджують, що відповідач не має будь-яких законних правових підстав для зберігання у себе майна, яке йому не належить.

Підсумовуючи, у вказаних правовідносинах порушено право власності позивача щодо вільного володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке підлягає захисту, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 76,77,78,80, 81, 141, 259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , за участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 , третьої особи регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області про визнання законним власником автомобіля, витребування автомобіля та стягнення судових витрат - задовольнити.

Витребувати з чужого незаконного володіння від відповідача ОСОБА_5 , та повернути ОСОБА_1 , належний їй автомобіль марки «Toyota Hilux» 2016 року випуску, двигун 2,4 дизель, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 4891 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто одна)гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_9 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 .

Третя особа: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській області, , місцезнаходження за адресою: 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11.

Повний текст рішення складено 28.10.2024

Суддя Мартьянова С.М.