Провадження № 2/0203/2169/2024
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 жовтня 2024 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., розглянувши у провадженні № 2/0203/2169/2024 позовну заяву адвоката Гордієвич Олесі Петрівни, що подана в інтересах ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2024 року адвокат Гордієвич Олеся Петрівна вперше подала до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська цю заяву, пред`являючи позов в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 на предмет розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2024 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, з підстав того, що відповідач зареєстрований на території Кальміуського району міста Маріуполя, що поширюється на юрисдикцію Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області, підсудність якого згідно розпорядження голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/09/-22 визначена за Кіровським районним судом м. Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 жовтня 2024 року зазначену цивільну справу розподілено судді Колесніченко О.В. та передано 29 жовтня 2024 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку що позовну заяву слід повернути, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Отже, позовна заява повинна бути підписана або безпосередньо позивачем, або його представником, із зазначенням хто саме підписав позовну заяву.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, з матеріалів справи вбачається, що остання подана та підписана адвокатом Гордієвич Олесею Петрівною. На підтвердження повноважень адвоката Гордієвич Олесею Петрівною як представника ОСОБА_1 до позовної заяви додано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АМ № 1076529, що згенерований 20 серпня 2024 року, натомість у такому ордері не вказана підстава, на якій згенеровано такий ордер, зокрема дата та номер договору про надання правничої (правової) допомоги чи доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. До позовної заяви також не додано відповідного договору про надання правової допомоги або ж доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, що позбавляє суд можливості перевірити повноваження адвоката Гордієвич О.П., та, відповідно, й права на підписання позовної заяви і її пред`явлення до суду в інтересах позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, оскільки позовна заява підписана не уповноваженим представником, суддя вважає за необхідне повернути її позивачу.

Також варто взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вищевказаних недоліків, позивач має право повторного звернення до суду з цією заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 48, 258-261, 294, 317 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 , що подана в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання). Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.В. Колесніченко