КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 361/1746/21 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2178/2024Головуючий у суді першої інстанції - Радзівіл А.Г. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про поділ будинку, що є у спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , третя особа: орган опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просили:

поділити житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, між позивачами та відповідачами виділивши в натурі:

- у спільну часткову власність з визначенням часток ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 приміщення житлового будинку, позначені у технічному паспорті від 30.12.2016 як: 1-1 кухня площею 15,5 кв.м, 1-2 коридор площею 7,7 кв.м, 1-3 житлова площею 21,5 кв.м, 1-7 житлова площею 15,3 кв.м, а також надвірні будівлі: сарай - гараж - літня кухня «Б», вбиральня «В», колонка № 1 та 2/3 частини огорожі № 2, 3, враховуючи, що згідно Висновку експерта від 28.07.2021 № 28/07/21 частка ОСОБА_1 у виділеній частині будинку складає 3/4 частки, а ОСОБА_2 - 1/4 частка;

- у спільну власність у рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дві житлові кімнати, позначені у технічному паспорті цифрами 1-4 площею 12,5 кв.м, 1-6 площею 10,5 кв.м, а також передпокій 1-5 площею 9,1 кв.м, а всього - 32,1 кв.м. та 1/3 частину огорожі № 2, 3.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Визнати порядок користування земельною ділянкою:

- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для обслуговування відповідної частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами надати земельну ділянку загальною площею 1271,0 кв.м (0,1271 га), що на схемі позначена під № 1 (зображена зеленим кольором), яка проходить по точках: 5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-5, зі сторонами: 5,05м-53,16м-15,26м-17,0м-6,0м-0,84м-3,11м-4,05м-1,0м-5,19м-4,44м-5,22м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А-1»)-7,71м-59,17м.

- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для обслуговування відповідної частини житлового будинку з господарськими спорудами пропонується надати земельну ділянку загальною площею 636,0 кв.м (0,0636 га), що на схемі позначена під № 2 (зображена жовтим кольором), яка проходить по точках: 1-16-17-18-19-5-4-3-2-1, зі сторонами: 6,81м-5,22м-лінія проходить по лінії поділу житлового будинку (літ. «А-1»)- 7,71м-59,17м-6,8м-44,36м-20,79м- 16,4м.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що сторони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_2 .

Вказаний житловий будинок є об`єктом права спільної часткової власності, кожному з них у праві власності на будинок належить: ОСОБА_1 - 1/2 частка, ОСОБА_2 - 1/6 частка, ОСОБА_3 -1/6 частка і ОСОБА_4 - 1/6 частка.

ОСОБА_1 1/2 частину спірного житлового будинку успадкувала після смерті її матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 та його діти від першого шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували іншу частину вказаного будинку (по 1/6 частині кожен) після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином у праві власності на будинок позивачам сукупно належить - 2/3 частки, відповідачам - 1/3 частка.

Використовувати будинок спільно з відповідачами фізично і морально неможливо, оскільки станом на теперішній час у будинку фактично проживають дві сім`ї: ОСОБА_5 з дітьми ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 сім`я, до складу якої окрім нього самого входить дружина ОСОБА_8 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та діти дружини від першого шлюбу: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивачі зазначають, що проживаючи у вказаному будинку, ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_5 не беруть участі в його утриманні ні фізичною працею, ні коштами. Окрім цього вони постійно влаштовують сварки, приводять до оселі сторонніх людей, не зважаючи на малолітніх дітей і обмеження, пов`язані з коронавірусною пандемією, вимагають не зачиняти вхідні двері у будинку вночі, допоки вони не повернуться додому.

Позивачі неодноразово пропонували ОСОБА_5 провести поділ будинку внатурі шляхом укладення нотаріально посвідченого договору та вирішити питання розподілу земельної ділянки.

Але від укладення договору відповідачі відмовляються, оскільки їх цілком влаштовує ситуація, яка має місце з використанням будинку нині, коли їх сім`я користується площею більшою, ніж та, що відповідає спільній частці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вважають, що відмова відповідачів укласти нотаріально посвідчений договір щодо поділу в натурі будинку з надвірними будівлями і визначити порядок користування землею на засадах розумності та справедливості є порушенням їх прав власника на належне володіння, користування і розпорядження майном та права користуватися земельною ділянкою для обслуговування будинку і надвірних будівель.

У зв`язку із зазначенням позивачі просять позов задовольнити (т. 1 а.с. 3-10, 103-110).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2023 у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , третя особа Орган опіки та піклування Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області про поділ будинку, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, відмовлено (т. 2 а.с. 24-37).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що у висновку експерта зазначено, що з технічної точки зору, відповідно до вимог державних будівельних норм та правил, поділити спірний будинок в натурі можливо, з відхиленням від ідеальних часток. При цьому, відповідачам виділяється в натурі площі будинку більше, ніж їм належить на праві власності. Відхилення відбувається за рахунок надвірних будівель та споруд, за які позивачі погоджуються сплатити відповідачам.

Також, у висновку зазначено про можливість розподілу спірного будинку на дві ізольовані квартири шляхом проведення ремонтно-будівельних робіт по влаштуванню окремого входу до частини, що виділяється відповідачам, а також, провести роботи по відокремленню інженерних комунікацій та влаштуванню ізольованих інженерних мереж для кожної квартири із зазначенням конкретних конструктивних рішень та матеріалів, які застосовуються.

Однак, ураховуючи експертні висновки, суд першої інстанції, керуючись ст. 152 ЖК УРСР, дійшов помилкового висновку про необхідність надання до суду сторонами документів, що дають право на виконання відповідних будівельних робіт, до ухвалення судом рішення про поділ спірного нерухомого майна (т. 2 а.с. 43-54).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, сторонами було подано заяву про затвердження мирової угоди, за умовами якої поділу підлягає житловий будинок та земельна ділянка.

У судовому засідання, усі учасники уточнили, що просять затвердити мирову угоду лише в частині розподілу житлового будинку.

Заява з мировою угодою приєднана до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до положень частин 1-4 статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За правилами ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Вивчивши матеріали справи та подану спільну заяву учасників справи, апеляційний суд вважає, що умови, які наведені в мировій угоді, направлені на врегулювання спору на підставі взаємних поступок сторін, які стосуються виключно прав та обов`язків сторін. Умови мирової угоди викладені сторонами на окремому аркуші та підписані з однієї сторони позивачами, з другої сторони відповідачами.

В укладеній мировій угоді, сторонами зазначено, що наслідки укладення мирової угоди передбачені ст. 256 ЦПК України їм зрозумілі.

Роз`яснено, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, подана мирова угода, укладена між позивачами та відповідачами не суперечить закону та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, вчинена в інтересах сторін та вирішує спір, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про поділ житлового будинку слід визнати нечинними, затвердити укладену між сторонами по справі мирову угоду та закрити у зазначеній частині провадження у справі.

Щодо розподілу земельної ділянки, то слід зазначити наступне.

До матеріалів справи додано копію технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, у якому міститься схематичний план земельної ділянки. При цьому, такий план не є підставою для визначення меж зазначеної земельної ділянки (т. 1 а.с. 32).

Відповідно до копії довідки № 42 від 02.02.2021, виданої Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, у погосподарському обліку за 2016-2020 роки за номером об`єкта 0311 по АДРЕСА_1 рахуються земельні ділянки площею 0,25 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,03 га для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 36).

Згідно Висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи № 1187/10-/21 від 01.10.2021 встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею: 0,2500 га (2500,0 кв.м), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог нормативно-правових актів та часток співвласників, які зазначені в поставленому питанні, не вбачається можливим в зв`язку із відсутністю в наданих на дослідження матеріалах: технічної документації із землеустрою; кадастрового плану; обмінного файлу; іншої документації, на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка відображає конфігурацію та місцерозташування в геодезичній площині (т. 1 а.с. 149-174).

Частинами 2-5 статті 79-1 ЗК України визначено, що формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять рішення, на підставі якого видавалась спірна земельна ділянка, а також відсутня технічна документація, на підставі якої була б можливість виділити внатурі спірну земельну ділянку, про що було зазначено в експертному висновку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявленої позовної вимоги, і доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в частині поділу спірної земельної ділянки, оскаржуване рішення у зазначеній частині підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , про затвердження мирової угоди задовольнити.

Поділити житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та спорудами, між позивачами та відповідачами виділивши в натурі:

- у спільну часткову власність з визначенням часток ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) приміщення житлового будинку, позначені у технічному паспорті від 30.12.2016 р. як: 1-1 кухня площею 15,5 кв.м, 1-2 коридор площею 7,7 кв.м, 1-3 житлова площею 21,5 кв.м, 1-7 житлова площею 15,3 кв.м, а також надвірні будівлі: сарай - гараж - літня кухня «Б», вбиральня «В», колонка № 1 та 2/3 частини огорожі № 2, 3, враховуючи, що згідно Висновку експерта від 28.07.2021 № 28/07/21 частка ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) у виділеній частині будинку складає 3/4 частки, а ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) - 1/4 частка;

- у спільну власність у рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - дві житлові кімнати, позначені у технічному паспорті цифрами 1-4 площею 12,5 кв.м, 1-6 площею 10,5 кв.м, а також передпокій 1-5 площею 9,1 кв.м, а всього - 32,1 кв.м. та 1/3 частину огорожі № 2, 3.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про поділ житлового будинку визнати нечинним і закрити провадження в цій частині.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено 25 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді