Справа № 358/945/21 Провадження № 2/358/170/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Стаценка О.Д. про застосування заходів процесуального примусу у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в якому він просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» на його користь заборгованість з виплати розрахункових виплат при звільненні на загальну суму 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп., середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення з врахуванням індексу інфляції за весь період заборгованості по день їх виплати включно та моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до наказу № 1-к від 08.09.2021 він був звільнений з посади тракториста товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» на підставі п.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. На день звільнення, а саме на 08.09.2021, заборгованість з виплати йому заробітної плати складала в розмірі 10000 гривень і при звільненні його з посади відповідачем з ним не було здійснено розрахунок по заробітній платі, що є прямим порушенням Конституції України, КЗпП України. Крім того, його вимоги про проведення виплати заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за весь час затримки Товариством з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» залишені взагалі без розгляду чим також спричинено йому моральну шкоду.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Стаценко Олександр Дмитрович подав до суду клопотання про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» не виконав ухвалу суду від 21 вересня 2023 року, якою було витребувано: табель обліку робочого часу працівника ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року; форму П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника» щодо тракториста ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року; форму П-7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена)» щодо працівника ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року.

Отримання вищевказаних документів необхідне для визначення реального розміру заробітної плати та середньої заробітної плати позивача, яка мала б виплачуватися йому за 1 відпрацьований робочий день, а також для з`ясування обсягів інших виплат, які мав би вчасно отримати позивач. Однак, відповідач вчасно не подав вищевказані докази, тобто ухвалу суду не виконав.

Просить застосувати заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення відповідних доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» та накласти штраф на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» з метою спонукання до виконання встановлених у суді правил добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Представник позивача адвокат Стаценко О.Д. подав до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання застосування заходів процесуального примусу без його участі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що є відомості в матеріалах справи.

Суд визнав можливим розглянути клопотання про застосування заходів процесуального примусу у відсутність сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду зазначеного клопотання.

Вирішуючи питання про застосування до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» захід процесуального примусу, суд виходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від 21 вересня 2023 року, клопотання представника позивача адвоката Стаценка Олександра Дмитровича про витребування доказів задоволено та ухвалено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» (вул. Степова, буд. № 5, м. Миронівка, Обухівського району Київської області, 08801, ): табель обліку робочого часу працівника ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року; форму П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника» щодо тракториста ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року; форму П-7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена)» щодо працівника ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року.

Копію ухвали про витребування доказів 25 вересня 2023 року направлено для виконання Товариству з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод».

Однак, ухвала суду про витребування доказів залишилась невиконаною, витребувані докази до суду не надійшли, причини невиконання не відомі.

Згідно з ч. 8 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно ч. 1 ст. 144 ЦПК України, заходами процесуального примусу є: 1)попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Відповідно до ст. 148 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин.

У випадку повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу вказаних положень процесуального законодавства вбачається, що застосування заходів процесуального примусу не є обов`язком суду, а являється його правом, а тому суд не задовольняє клопотання представника позивача в частині застосування штрафу.

В силу ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Вимоги до ухвали про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом передбачені ч. 2 ст. 146 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 146 ЦПК України ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 252 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 9 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Враховуючи вищевикладене, та те, що ухвала суду від 21 вересня 2023 року про витребування доказів, суд вбачає за необхідне клопотання представника позивача задовольнити в цій частині, застосувати захід процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод», а саме:

табель обліку робочого часу працівника ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року; форму П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника» щодо тракториста ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року; форму П-7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена)» щодо працівника ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року, для їх дослідження судом, оскільки вказані докази перебувають у володінні відповідача та їх дослідження судом є необхідним для ухвалення законного рішення у справі.

Вилучення доказів доручити Миронівському відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та провадження у справі зупинити до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 146, 197, 252, 253 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_2 про застосування заходів процесуального примусу задовольнити частково.

Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» (вул. Степова, буд. № 5, м. Миронівка, Обухівського району Київської області, 08801, ) заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом, та тимчасово вилучити у Товариства з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод»:

табель обліку робочого часу працівника ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року; форму П-6 «Розрахунково-платіжна відомість працівника» щодо тракториста ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року; форму П-7 «Розрахунково-платіжна відомість (зведена)» щодо працівника ОСОБА_1 за серпень 2020 року та 8 робочих днів вересня 2020 року.

Ухвала про застосування заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом (на підставі ч. 3 ст. 146 ЦПК України) та підлягає негайному виконанню.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Миронівський керамічний завод» (вул. Степова, буд. № 5, м. Миронівка, Обухівського району Київської області, 08801, , моб тел. згідно відомостей із ЄДР).

Виконання ухвали доручити Миронівському відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Соборності, буд. № 58-А, м. Миронівка, Обухівського району Київської області, 08801).

Провадження у справі зупинити відповідно до пункту 9 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення виконавчого провадження з вилучення доказів для дослідження судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов