Справа № 201/687/22
Провадження № 2/201/164/2024
УХВАЛА

про вирішення питання щодо зупинення провадження по справі

22 жовтня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г.,

за участю представника позивача і третьої особи адвоката Бардаченка В.В.,

за участю третьої особи - ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Жорніченка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (третя особа - ОСОБА_1 ) про розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та пені,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (третя особа - ОСОБА_1 ) про розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та пені.

22.10.2024 представник відповідача адвокат Ємельянов В.Р. подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі за вказаним позовом до набрання законної сили вироком суду у справі № 932/8934/24 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що позивачем долучені копії витягів 24 судових експертиз, стосовно позивача ОСОБА_2 з матеріалів кримінального провадження №0001049 від 15.09.2021, яке перебувало у провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області, які долучені до матеріалів справи. Крім того, судом неодноразово витребовувались документи із матеріалів кримінального провадження №0001049 від 15.09.2021 для дослідження, в межах цивільного провадження №201/687/22. Зокрема, ухвалою суду від 16.01.2024 витребувано від СУ ГУНП у Дніпропетровській області частину матеріалів кримінального провадження, а саме, належним чином засвідчений витяг з почеркознавчої експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження №0001049.

Оцінка доказів, отриманих в порядку КПК України повинна здійснюватися із врахуванням та дотриманням положень цього кодексу, а отже суди, що здійснюють інший тип судочинства обмежені в можливості брати до уваги докази отримані в іншому процесуальному порядку, що передбачений іншим процесуальним кодексом.

Оте, доводи правової ґрунтуються у тому числі на досудовому розслідуванні у кримінальному проваджені №0001049 від 15.09.2021, тому відповідач вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває справа №932/8934/24 щодо розгляду обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001049, відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції Закону України до 11.08.2023 року), ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції Закону України до 11.08.2023 року), ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.1,4 ст. 358 КК України .

Обвинуваченим інкримінуються протиправні діяння, передбачені статтями 190, 366 та 358 КК України. Таким чином вирок суду у справі №932/8934/24 безпосередньо стосується предмету розгляду у даній цивільній, справі. Отже, вони є взаємопов`язаними.

Стаття 358 КК України передбачає відповідальність за підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів. Стаття 366 КК України передбачає відповідальність за службове підроблення.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у іншій справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для цієї справи.

Обвинувальний акт вбачає у діях обвинувачених ознаки заволодінням грошовими коштами шляхом обману та зловживання довірою в особливо великому розмірі без використання службового становища, а відтак вказані дії не були вчинені вказаними особами при виконанні своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно із статтею 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу цивільної відповідальності необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка заподіяла шкоду), так і певних спеціальних умов. До таких спеціальних умов належать: перебування завдавана шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо.

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а , також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу (постанова Верховного Суду від 21 серпня 2020 року у справі № 905/1391/19).

Тобто, якщо шкода завдана працівником у робочий час, але діями, які не пов`язані з виконанням трудових (службових) обов`язків, роботодавець відповідальності нести не буде.

Притягнення до відповідальності осіб за вищенаведеною кваліфікацією виключає будь-яку матеріальну відповідальність AT «Ідея Банк» за незаконні дії осіб, які не пов`язані з виконанням трудових (службових) обов`язків.

Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Отже, судові справи №201/687/22 та №932/8934/24 пов`язані між собою доказами, які встановлюють юридичні факти, висновки суду в кримінальному провадженні полегшить доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиційних фактів.

На підставі викладеного, просив зупинити провадження у справі №201/687/22 до набрання законної сили вироку у справі №932/8934/24.

Представник позивачки з клопотанням не погодився. 22.10.2024 надав письмові заперечення на вказане клопотання, у яких зазначив, що відповідно до положень ч.ч. 6, 7 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

03.07.2024 Верховний Суд у постанові по цивільній справі № 465/2710/20 (провадження № 61-3659св24) підтвердив наступне: «84. У постановах Верховного Суду від 10.07.2019 у справі № 686/23256/16-ц від 25.03.2021 у справі № 752/21411/17 зроблено висновки, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, с письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку. 85. У постанові Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 125/1501/20-ц вказано на допустимість висновку експерта складеного в межах кримінального провадження, як письмового доказу у цивільній справі, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений. 86. Отже висновки експерта, складені в межах кримінального провадження, можуть бути письмовими доказами у розглядуваній справі.»

Наявність кримінальної справи № 932/8934/24 за обвинуваченнями керівника відділення AT «ІдеяБанк» №2 у м. Дніпро Бульби В.С. та головного спеціаліста банку ОСОБА_4 у шахрайстві, пов`язаному із заволодінням коштами вкладників AT «ІдеяБанк» не є перешкодою для ухвалення законного та обґрунтованого рішення по даній справі, адже в матеріалах справи міститься велика кількість висновків судових експертів різних експертних установ в рамках кримінального провадження № 0001049, які підтверджують абсолютно усі обставини справи на які посилається позивач та які не визнає відповідач. Тому можливий у майбутньому вирок суду по кримінальній справі № 932/8934/24 жодним чином не вплине на законність рішення суду по цій справі. Навіть якщо ОСОБА_3 суд звільнить від кримінальної відповідальності за недоведеністю - це не вплине на законність рішення, у цій справі суд надає оцінку не діям ОСОБА_3 , а належності, достовірності, допустимості відповідних експертиз, проведених в решках кримінального провадження, при проведенні яких усі експерти попереджалися про кримінальні відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку експерта.

Відсутність дослідницької частини експертних висновків, жодним чином не пливає на їх юридичну силу, як не впливає на юридичну силу резолютивної частини судового рішення відсутність його повного тексту (мотивувальної частини). Тому доводи представника відповідача про те, що суд не може надати оцінку висновкам експертів без повного тексту самих експертиз вважав безпідставними.

При вирішенні клопотання щодо зупинення провадження на підставі пункту 6 частини периш статті 251 ЦПК України суд має враховувати приписи статті 367 ЦПК України та не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (постанови Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21). У постанові Верховного Суду від 01.02.2022 по справі № 160/12705/19 зазначено , що зупинення провадження має бути доцільним та мотивованим. Суд аналізує ймовірні наслідки зупинення, з урахуванням суті спірних правовідносин тощо, щоб це не призвело до безпідставного затягування строків розгляду справи (п. 33); не достатньо загальних висновків та припущення, що встановлені обставини бути суттєвими для справи (п.п. 30-32); рішення мас мітити пояснення про наявність обставини, які унеможливлюють прийняття рішення з оцінкою наявних доказів і обставин справи (п. 35); суд повинен встановити потребу відступу від принципу розумності строків розгляду справи судом (п. 48).»

Також звернув увагу на те, що підготовче провадження по справі тривало три роки. Така тривалість була пов`язана виключно з процесуальною поведінкою чотирьох представників відповідача AT «Ідея Банк».

Враховуючи зазначене, просив відмови у задоволенні клопотання.

Представник відповідача адвокат Жорніченко Д.В. в судовому засіданні клопотання підтримав просив задовольнити.

Представник позивача і третьої особи адвокат Бардаченко В.В., третя особа - ОСОБА_1 в судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Вирішуючи дане клопотання, суд виходив із такого.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Згідно роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 33 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. №2, визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналізуючи вищезазначені норми процесуального права, суд доходить висновку, що законодавством передбачено порядок та підстави зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку судочинства, тільки у разі об`єктивної неможливості її розгляду, тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній зі справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Також суд наголошує, що норма п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, яка вказує на обов`язок суду зупинити провадження не містить положення про неможливість з`ясування обставин справи, дослідження і оцінки доказів, а лише про об`єктивну неможливості розгляду справи до вирішення іншої, а том посилання відповідача про те, що лише господарський суд має право у господарській справі надавати оцінку доказам, зокрема наказу про виплату премії, не ґрунтуються на процесуальному законі.

Суд зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження в справі порушує розумні строки судового розгляду, особливу у справах, предметом яких є трудовий, спір, який за процесуальним законом має розглядатися у спрощеному проваджені, а відтак, і права учасників процесу. Питання про розумність строку провадження в справі вирішується з урахуванням права особи на справедливий суд у контексті положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, з урахуванням дійсних обставин справи, критеріїв складності справи, поведінки заявника та компетентних органів, а також важливості предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції» та ін.).

Представник відповідача не навів обставини, що не можуть бути з`ясовані під час розгляду цієї справи. Суть клопотання зводиться лише щодо недостатності та неналежності доказів, оцінка якими судом буде надана під час ухвалення рішення. Тому, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили вироком суду у справі № 932/8934/24 у кримінальному провадженні, тому клопотання представника відповідача про зупинення провадження не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 222, 251, 258-260, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» (третя особа - ОСОБА_1 ) про розірвання депозитних договорів, стягнення коштів та пені - до набрання законної сили вироком суду у справі № 932/8934/24 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції Закону України до 11.08.2023 року), ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 358 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 190 (в редакції Закону України до 11.08.2023 року), ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 366, ч.3 ст. 28 ч.1,4 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду на підставі ст. 353 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 24 жовтня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова