Справа № 758/9657/22
Головуючий у суді першої інстанції: Будзан Л.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Якобчука Олега Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Будзан Л.Д., у справі № 758/9657/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк», Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про захист права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Універсал Банк», Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), третя особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про захист права власності на майно. Зазначав, що 20 лютого 2008 року між ним та ПАТ «Універсал Банк» з метою придбання нерухомого майна був укладений кредитний договір № 057-2008-324. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором, між ним та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір іпотеки, за умовами якого він передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 26 січня 2012 року з нього та ОСОБА_2 , як поручителя, було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1 026 284,65 грн. В порядку примусового виконання вказаного рішення суду державним виконавцем Подільського ВДВС міста Києва Харитоненко К.В. 12 березня 2013 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1. В травні 2019 року, йому стало відомо, що постановою державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Києва Харитоненко К.В. від 30 травня 2018 року вищевказана квартира, якою він володів на праві власності, була передана стягувачу АТ «Універсал Банк» в рахунок погашення боргу. Підставою винесення такої постанови було те, що прилюдні торги визнано такими, що не відбулися. Після ухвалення вказаної постанови мав бути складений акт про передачу такого майна стягувачу. Однак, як самої постанови так і акту державним виконавцем йому надіслано не було. Після вчинення таких дій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Апатенко М.А. було прийнято рішення про видачу свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів та проведення державної реєстрації прав власності на нерухоме майно на ім`я АТ «Універсал Банк». Таким чином, вважає, що перед винесенням спірної постанови була порушена процедура надсилання інформації про передачу майна на прилюдні торги, надсилання виконавчих документів боржникові, що передбачено Законом України «Про іпотеку». З метою оскарження неправомірних дій державного виконавця в 2019 році він звернувся до суду з відповідною скаргою, яка ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року була залишена без задоволення. Натомість постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року було визнано противоправною поведінку державного виконавця щодо не надсилання постанови від 30 травня 2018 року «Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу». Станом на час розгляду справи постанова державного виконавця так і не надіслана. В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутня інформація щодо винесення таких документів як протокол, акт про реалізацію предмета іпотеки, постанова про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. За таких обставин, він був позбавлений можливості ознайомитися з вказаними документами.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову «Про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу» від 30 травня 2018 року, винесену державним виконавцем Подільського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Харитоненко К.В., а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , стягувачу ПАТ «Універсал Банк»;

- визнати незаконним та скасувати акт приймання-передачі про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 30 травня 2018 року, а саме: квартири АДРЕСА_1 , стягувачу ПАТ «Універсал Банк»;

- визнати противоправним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. про видачу свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 624 від 15 червня 2018 року на квартиру АДРЕСА_1 , виданого на ПАТ «Універсал Банк» та скасувати свідоцтво.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішеннямсуду, адвокат Якобчук О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що чинним законодавством встановлено особливості реалізації та оформлення іпотечного заставного майна у власність Іпокодержателя після прилюдних торгів. Зокрема, передбачено складання протоколу та акту про реалізацію іпотечного майна, який надсилається Іпотекодавцю. В свою чергу, на адресу позивача, як боржника у виконавчому проваджені, не надходило від державного виконавця жодних документів, як і не надходило від організатора проведення прилюдних торгів протоколу та акту про реалізацію іпотечного майна. Докази надсилання таких документів в матеріалах виконавчого провадження також відсутні. Звертає увагу на те, що державний виконавець, оформив документи на іпотечну квартиру за стягувачем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а не згідно Закону України «Про іпотеку», який має пріоритет у таких випадках, а саме, оформив квартиру у власність стягувача на підставі постанови державного виконавця і акту приймання передачі майна, а не протоколу та акту про реалізацію майна, як того вимагає Законом України «Про іпотеку».

Адвокат Задорожний А.Г., який діє в інтересах АТ «Універсал Банк», подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заперечує проти доводів представника позивача вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні адвокат Якобчук О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Адвокат Задорожний А.Г., який діє в інтересах АТ «Універсал Банк», проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на її безпідставність, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представники Подільського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 057-2008-324, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 69 462,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,45% річних та строком повернення - до 10 лютого 2036 року.

Також, 20 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 057-2008-325, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 112 503,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,45% річних та строком повернення - до 10 лютого 2028 року.

В забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитними договорами від 20 лютого 2008 року № 057-2008-324 та № 057-2008-325, між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено договори поруки № 057-2008-324-Р та № 057-2008-325-Р, за умовами яких останній поручився перед кредитором за виконання усіх зобов`язань ОСОБА_2 у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Також, в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитними договорами від 20 лютого 2008 року № 057-2008-324 та № 057-2008-325, між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 20 лютого 2008 р. було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., зареєстрований в реєстрі за № 1215, відповідно до якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

26 січня 2012 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення по справі № 2-2730/12, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк», стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 631 287,81 грн. заборгованості за кредитним договором № 057-2008-324 від 20 лютого 2008 року, 1 026 284,65 грн. за кредитним договором № 057-2008-325 від 20 лютого 2008 року, у зв`язку з невиконанням умов кредитних договорів ОСОБА_2 .

Постановами головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Барановського Б.В. від 13 березня 2013 року відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 за виконавчим листом № 2-2730/12. Накладено арешт на майно боржника у розмірі стягнення у межах суми боргу 1 659 392,46 грн. та оголошено заборону на його відчуження за виконавчим листом № 2-2730/12.

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Харитоненко К.В. від 15 березня 2018 року описано та накладено арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Реалізація квартири у рамках ВП № НОМЕР_2 проводилась ДП «СЕТАМ».

Згідно з протоколом № 332779 проведення електронних торгів, сформованим ДП «СЕТАМ», 16 травня 2018 року торги не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів.

17 травня 2018 року ПАТ «Універсал Банк» подало до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві заяву про передачу майна - предмета іпотеки стягувачу (іпотекодержателю) в рахунок часткового погашення заборгованості в порядку ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Постановою державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Харитоненко К.В. від 30 травня 2018 року передано стягувачу у рахунок погашення боргу за виконавчим листом від 19 жовтня 2012 року трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

30 травня 2018 року державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Харитоненко К.В. складено акт про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу.

15 червня 2018 року у відповідності до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», статті 49 Закону України «Про іпотеку» на підставі акту про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу, складеного державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Харитоненко К.В. від 15 червня 2018 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., здійснено державну реєстрацію права власності АТ «Упіверсал Банк» на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що підстави для визнання незаконною та скасування постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, акта про реалізацію предмета іпотеки та скасування державної реєстрації свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, відсутні.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Положеннями пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення. Частиною другою статті 129-1 Конституції України визначено позитивний обов`язок держави забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання, зокрема, судових рішень, є сукупністю дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, під час виконання судових рішень поряд з нормами Закону України «Про виконавче провадження» застосовуються положення Конституції України, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цього Закону. Разом з визначенням особливостей процедури виконавчого провадження Закон України «Про виконавче провадження» має бланкетні та відсильні норми, які передбачають застосування правових приписів інших нормативних актів при здійсненні виконавчого провадження.

Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Частиною сьомою цієї статті визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, ця норма є відсильною та надає судовому виконавцю повноваження застосувати до реалізації предмета іпотеки у виконавчому провадженні за рішенням суду про стягнення боргу положення Закону України «Про іпотеку».

Норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц (провадження № 14-428цс18).

Будь-яке арештоване у виконавчому провадженні майно реалізується відповідно до процедури, визначеної частинами першою, п`ятою, шостою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням порядку проведення електронних торгів, визначеного відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року за № 2831/5 «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна».

Порядок № 2831/5 складається з розділів, які визначають процедуру організації та проведення електронних торгів; особливості реалізації арештованого майна за фіксованою ціною; процедуру оформлення результатів електронних торгів та розрахунків за придбане з торгів майно; підстави для проведення повторних торгів; порядок визнання електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації; процедуру проведення конкурсного відбору організатора; порядок залучення оператора і процедуру контролю за діяльністю організатора й оператора, порядок вирішення спорів (розділи I - VI, VIII - XV). Положення зазначених розділів Порядку № 2831/5 застосовуються під час організації та здійснення продажу всіх видів майна, арештованого у виконавчому провадженні, за винятком видів майна, особливості реалізації якого визначено розділом VII цього Порядку.

Абзацом першим пункту 2 розділу VII Порядку № 2831/5 передбачено, що реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку».

Отже, затвердженим Міністерством юстиції України на виконання вимог частини другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» підзаконним нормативно-правовим актом (Порядком № 2831/5) визначено процедуру організації і проведення електронних торгів з продажу арештованого виконавцем майна та конкретизовано, що в разі реалізації у виконавчому провадженні іпотечного майна, підлягають застосуванню положення пункту 2 розділу VII Порядку № 2831/5 та Закону України «Про іпотеку».

Частиною 1 статті 49 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах становить 80 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах становить 70 відсотків початкової вартості майна.

Виходячи зі змісту ст. 49 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може залишити за собою іпотечне майно після будь-яких електронних торгів, що не відбулись.

Виконавче провадження є лише процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Таким чином, волевиявлення АТ «Універсал Банк» щодо залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення частини існуючого боргу шляхом взаємозаліку своїх забезпечених вимог є такими, що відповідають ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Вчиняючи виконавчі дії з примусового виконання рішення суду, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Харитоненко К.В. дотримано норми чинного законодавства України, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання незаконною та скасування постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, акта про реалізацію предмета іпотеки та скасування державної реєстрації свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

При цьому суд обґрунтовано відхилив посилання позивача на ненаправлення йому державним виконавцем документів виконавчого провадження.

Згідно з ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» - копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур?єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як вбачається із матеріалів справи виконавчого провадження № НОМЕР_2 державним виконавцем винесені постанови, відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» були надіслані за адресою боржника, зазначеною у виконавчому листі, зокрема: АДРЕСА_3 .

При цьому згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 14 серпня 2019 року по справі № 910/7221/17 з дати отримання боржником, постанови про відкриття виконавчого провадження, він зобов`язаний бути обізнаним про хід такого виконавчого провадження як з метою вчасного виконання законних вимог приватного виконавця, так і з метою оскарження, в разі незгоди з діями/бездіяльністю приватного виконавця.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду від 28 січня 2021 року в справі № 643/8028/15 законодавством України передбачено надіслання копій постанов виконавця та інших документів виконавчого провадження боржнику саме за адресою, зазначеною у виконавчому листі. Неотримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження з незалежних від державного виконавця причин не може бути підставою для визнання його дій, спрямованих на виконання рішення суду, неправомірними.

Виконавець не повинен пересвідчуватися в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки це суперечать положенню частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», за приписами якої копія постанови про відкриття виконавчого провадження направляється рекомендованим поштовим відправленням, та боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, не отримання боржником документів виконавчого провадження з незалежних від державного виконавця причин не може бути підставою для визнання його дій, спрямованих на виконання рішення суду, неправомірними.

При цьому визнання дій/бездіяльності державного виконавця протиправними у зв`язку з не направленням боржнику постанов про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу не може бути підставою для скасування такої постанови, що підтверджується рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року та постановою Київського апеляційного суду від 20 липня 2019 року по справі № 753/10378/19.

Також, позивачем не було доведено порушення державним виконавцем вимог закону по визначенню вартості майна.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено фактично лише «право сторін досягти згоди щодо вартості майна та письмово повідомити виконавця про визначену ними вартість майна».

Отже, якщо одна із сторін виконавчого провадження не бажає скористатися правом, визначеним частиною 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», то сторони не можуть визначити вартість майна самостійно через відсутність саме взаємної згоди, тому винесення державним виконавцем постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання жодним чином не порушує права боржника.

Слід також звернути увагу, що позивачем не наведено доказів стосовно того, що останній звертався до стягувача та намагався визначити чи погодити з ним вартість описаного майна та відповідно не доведено матеріалами справи, що винесення державним виконавцем постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання негативно вплинуло на процесуальне становище та привело до негативних наслідків для боржника в рамках виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною, у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження оцінки майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16 та у постанові від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц, постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 921/317/18, постанові від 11.11.2020 у справі № 922/585/20, постанові від 24.07.2020 у справі № 906/969/18, постанові від 15.10.2020 у справі № 917/628/17).

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2018 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Харитоненко К.В. в межах виконавчого провадження НОМЕР_3 винесено постанову про призначення суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № НОМЕР_2, якою залучено до виконавчого провадження суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЙВ Компані», для надання звіту про оцінку майна, а саме трикімнатної квартири АДРЕСА_2 .

Дана постанова була направленасторонам виконавчого провадження до відома та передана суб`єкту оціночної діяльності для виконання.

Заявляючи дані вимоги, позивачем не було надано суду доказів оскарження звіту про визначення вартості майна, який був складений ТОВ «Сейв Компані», а також неправильності складеного висновку вартості майна.

Також, позивачем не було доведено протиправності рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. про видачу свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 624 від 15 червня 2018 року. Видача нотаріусом вказаного свідоцтва відповідає вимогам ст. 72 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Подільського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Харитоненко К.В. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 30 травня 2018 року, визнання незаконним та скасування акту передачі майна а саме: квартири АДРЕСА_1 , стягувачу від 30 травня 2018 року у рахунок погашення боргу, а також про визнання противоправним рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. про видачу свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 624 від 15 червня 2018 року на квартиру АДРЕСА_1 та скасування вказаного свідоцтва.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Якобчука Олега Миколайовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді