Справа № 333/8488/21
Пр. № 2/333/85/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує наступним.

26.05.2021 об 11 год. 12 хв. працівниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області на проїзній частині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 90 був зупинений спеціалізований навчальний автомобіль «AUDI 80», д.р.н. НОМЕР_1 , на якому інструктор ОСОБА_1 здійснював навчання учбової їзди курсанта ОСОБА_4 .

Після зупинки зазначеного транспортного засобу інспектором роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції = Верещагіним С.В. було повідомлено ОСОБА_1 про порушення ним п. 24.8 ПДР - відсутнє додаткове дзеркало заднього огляду для інструктора, а також п. 24.9 ПДР - забороняється навчання водіння транспортних засобів у житловій зоні, з чим ОСОБА_1 не погодився та надав на вимогу ОСОБА_5 для ознайомлення посвідчення водія на своє ім`я та інші документи, з якими працівник поліції ознайомився.

Під час з`ясування ОСОБА_1 обставин вчинення ним інкримінованих порушень ПДР, інспектор роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП лейтенант поліції Верещагін С.В. та командир взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_6 необґрунтовано та безпідставно, в порушення ст.ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», застосували до ОСОБА_1 фізичну силу та спеціальні засоби - кайданки, після чого незаконно, в порушення ст. 260 КУпАП затримали його, при цьому ОСОБА_5 склав протокол АА № 159221 про адміністративне затримання у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та доставили ОСОБА_1 до відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Під час знаходження ОСОБА_1 в приміщенні відділення поліції № 1 стан його здоров`я внаслідок неправомірного застосування до нього фізичної сили з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 погіршився та він був доставлений бригадою ШМД до травматологічного пункту КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», де були зафіксовані отримані ним травми та надано первинну медичну допомогу.

Після отримання ОСОБА_1 медичної допомоги, інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Верещагіним С.В. відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4263366 від 26.05.2021. Відповідно до зазначеної постанови, 26.05.2021 об 11 год. 12 хв. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 90, інструктор ОСОБА_1 надавав навчальну їзду на транспортному засобі, в якого не працював задній стоп, а також було відсутнє додаткове дзеркало заднього огляду для інструктора, чим він порушив п. 24.8 ПДР, при спілкуванні не надав ознайомитися з посвідченням водія, чим порушив п. 2.4.а, 2.1.а, та порушив п. 24.9 ПДР - забороняється навчання водіння т/з у житловій зоні.

За вищезазначені порушення 26.05.2021 інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Верещагіним С.В. ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

ОСОБА_1 , не визнаючи вини у вчинені інкримінованих йому адміністративних правопорушень, та не погоджуючись з притягненням його до адміністративної відповідальності, звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної і: лінії в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Верещагіна С.В. та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 у справі №333/3822/21, його позовну заяву було задоволено, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4263366 від 26.05.2021, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Верещагіним С.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. - скасовано, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, 26.05.2021 інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Верещагіним С.В. при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4263366 від 26.05.2021 та накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. було грубо порушено права ОСОБА_1 , що призвело до необґрунтованого притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв.

Крім того, 26.05.2021 під час необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в результаті незаконного затримання та застосування до нього інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП лейтенантом поліції Верещагіним С.В. та командиром взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Сичовим А.М. фізичної сили та спецзасобів - кайданок, ОСОБА_1 було спричинено, відповідно до висновку № 885/с лікаря-спеціаліста КУ Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_7 від 27.05.2021, легкі тілесні ушкодження, а саме: садна в ділянці лоба ліворуч, в лівій тім`яний ділянці, в правій завушній ділянці, в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхні, лівого плеча по задній поверхні, в ділянці лівого ліктьового суглобу по заднє-зовнішній поверхні, в ділянці 3- ї п`ясної кістки лівої кисті по тильній поверхні, правого передпліччя по задній поверхні, лівого передпліччя по задній поверхні, лівого колінного суглобу по передньо-внутрішній поверхні, лівої гомілки по переднє-зовнішній та передній поверхні; синці в правій завушній ділянці, в ділянці лівого плечового суглобу по передній поверхні, в ділянці лівого ліктьового суглобу по задній поверхні, в ділянці правої лопатки, правого плеча по внутрішній поверхні, правого променево-зап`ясткового суглобу з розповсюдженням на нижню третину правого передпліччя по переднє-зовнішній поверхні; синець з садном в ділянці правого плеча по переднє-зовнішній поверхні.

За період стаціонарного лікування в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» та в подальшому при амбулаторному лікуванні ОСОБА_1 було витрачено 11436 грн. 97 коп., що є матеріальною шкодою, понесеною ним від незаконних дій інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 та командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Крім того, в результаті зазначених неправомірних дій ОСОБА_1 зазнав і моральної шкоди, завданої йому незаконними діями інспектора роти № 1 батальйону № З . правління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 і командира взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в : Запорізькій області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , а саме: - душевними стражданнями у зв`язку із самим фактом притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв;

- душевними стражданнями пережитими ним внаслідок незаконного затримання та застосування до нього фізичної сили, кайданок на очах у його учня та пересічних громадян; - душевними стражданнями внаслідок постійного стресу в зв`язку з приниженням його честі, гідності та репутації як інструктора з навчання водінню серед учнів та колег. Всі ці обставини призвели до погіршення соціальних зв`язків ОСОБА_1 , викликали істотні ускладнення на роботі та в побуті.

Беручи до уваги викладені вище обставини, ОСОБА_1 оцінює завдану йому

інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Верещагіним С.В. моральну шкоду у 300000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд:

1. Стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 , у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 11 436, 97 гривень;

2. Стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 300 000 гривень;

3. Стягнути з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2021 р. відкритом провадження у цій справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті спору.

Відповідачі скористалися своїм процесуальним правом та надали відзиви на позов.

Відповідач Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області в своєму відзиві заявило, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки воно жодних прав та інтересів позивача не порушував та не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачу не спричиняв. Рішенням суду від 11.10.2021 р. постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасовано, провадження у справі закрито. Сам факт закриття провадження у справі про адміністративне провадження не тягне обов`язків наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача завдали позивачу моральної шкоди. Позивач не скаржився керівництву Національної поліції на дії працівників поліції, які застосували відносно нього фізичну силу та кайданки. Належних доказів, що йому задано було моральна шкода та про її причино наслідковий зв`язок, позивачем не надано. Заявлені вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу не обґрунтовані належними доказами, завищені та неспівмірні зі складністю справи. На підставі вищевказаного, відповідач просить відмовити задоволенні позовних вимог.

Позивачем надана відповідь на вищевказаний відзив, в якому він зазначив, що залучив Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області в якості співвідповідача, оскільки обов`язок по відшкодуванню моральної шкоди покладено на державу. За змістом Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення.

Будучи незаконно притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок незаконного винесення інспектором роти № 1 батальйону № З УПП в Запорізькій області ДПП Верещагіним С.В. постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН №4263366 від 26.05.2021, ОСОБА_1 , відповідно до вказаних нормативно правових актів, підтверджених усталеною судовою тактикою, має право на відшкодування моральної шкоди. Крім того, 26.05.2021 під час необґрунтованого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в результаті незаконного затримання та застосування до нього інспектором роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП Верещагіним С.В. та командиром взводу № 1 роти № 2 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області ДПП Сичовим А.М. фізичної сили та спецзасобів - кайданок, ОСОБА_1 було спричинено легкі тілесні ушкодження. За період стаціонарного лікування в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» та в подальшому при амбулаторному лікуванні ОСОБА_1 було витрачено 11436 грн. 97 кап., що є матеріальною шкодою, понесеною ним від незаконних дій вищевказаних осіб. Заявлені витрати на правову допомогу є обґрунтованими.

Відповідач Департамент патрульної поліції в особі представника надав відзив, в якому зазначив, що позивач в позовній заяві зазначив, що нібито неправомірні дії відповідача вплинули на його стан, йому завдано душевних страждань та інше. Позивачем не доведені факти заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань пов`язані з наявністю причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювачів та, що дії відповідачів призвели до певних наслідків, а тому вимоги про відшкодування шкоди є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Наявність рішення суду щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення не встановлює незаконних дій або бездіяльності службових осіб відповідача Департаменту патрульної поліції, не доводить наявність моральної шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та моральною шкодою, у зв`язку з чим позивачем не надано жодного доказу того, що діями та/або бездіяльністю відповідача йому було заподіяно моральну шкоду. ОСОБА_1 фактично не обґрунтовано у чому все ж таки полягає завдана йому моральна шкода та чим це підтверджується, які душевні страждання йому завдано та скільки вони є глибокими. В свою чергу, сума матеріальної шкоди є недоведеною та необґрунтованою оскільки, згідно виписки №7788 яку безпосередньо надав сам Позивач у пункті №8 - визначена кількість лікарняних засобів, необхідних для пацієнта, а в свою чергу ОСОБА_1 , надав в додатках до позову копії чеків, з ліками, які не були визначені в його виписці - загалом. В даному випадку до правовідносин щодо відшкодування шкоди за позовними вимогами ОСОБА_1 по даній справі Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» на який посилається позивач застосуванню не підлягає. На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції - Малій О.М. в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та просив відмовити в зв`язку з їх необґрунтованістю, з підстав зазначених у їх відзиві.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області в судове засідання не з`явився, в відповідній заяві просив розглянути справу за його відсутності, з урахуванням їх відзиву на позов.

Суд, вислухав пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

26.05.2021 року інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Верещагіним С.В. відносно ОСОБА_1 винесено постанову ЕАН №4263368 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAH N4263366 від 26.05.2021 року, що підтверджується копією цієї постанови.

Відповідно до протоколу АА №159221 про адміністративне затримання від 26.05.2021 р., складеного інспектором взводу 1 Роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькі області ДПП лейтенантом поліції Верещагіним С.В., 26.05.2021 р. об 11-34 хв. у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, ОСОБА_1 затримано та доставлено до відділу поліції №1 ЗРУП для припинення адміністративного правопорушення та складання адміністративних матеріалів та не можливістю скласти їх на місці.

Факт вищевказаного затримання, при якому до ОСОБА_1 працівниками поліції були застосована фізична сила та спеціальні засоби кайданки, підтверджується відеозаписом з боді-камери працівника поліції та відеозаписом, наданого свідком затримання.

Згідно відповіді УПП в Запорізькій області від 19.11.2021 р. на запит адвоката ОСОБА_2 , 26.05.2021 в складі екіпажу патрульної поліції з інспектором взводу 1 Роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькі області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_5 ніс службу командир взводу 1 Роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькі області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку КНП «Міська лікарня екстреної швидкої допомоги» Запорізької міської ради складеного 26.05.2021 р. о 14-02 год., в результаті обстеження ОСОБА_1 , зі слів якого він отримав травми від співробітників поліції 26.05.2021 р. об 11-30 год., в нього виявлено садна кінцівок, голови, шиї. Рекомендовано амбулаторне лікування.

За результатами дослідження МРТ мозку та шийного відділення ОСОБА_1 , здійсненого 27.08.2021 р. в діагностичному центрі «Медікум», зроблені наступні висновки: Інтракраніальної гострої вогнищевої і об`ємної патології не виявлено. Вищеописання вогнище в лівій лобовій частці може бути вогнищем хронічного мікрокрововиливу або кальцинатом. МР-ознаки гіпоплазії інтракраніальной частини правої хребетної артерії. MPT-ознаки помірних проявів спондильозу, остеохондрозу, артрозу міжхребцевих суг.: шийного відділу хребта з протрузіями дисків на рівні СЗ-С4, С4-С5, С5-С6, С6-С7.

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №7788, ОСОБА_1 в період з 28.05.2021 р. по 01.06.2021 р. знаходився у стаціонарі КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» з діагнозом струс головного мозку, астенно-невротичний, вестубуло-атактичний синдроми. Поверхнева травма м`яких тканин лобової ділянки садно. Цервікалгія. Краніалгія. Зі слів ОСОБА_1 травма отримана в результаті конфлікту зі співробітниками поліції 26.05.2021 р. За результатами огляду лікарем травматологом встановлений діагноз: Забій, садно правого плечового суглобу. Забій променево-зап`ясткового суглобу. Лікарем рекомендовано: Спостереження травматолога; Обмеження фіз. навантажень 4 тижні; холод місцево; Мовіксікам 15 мг ОДТ під язик 10 днів; Мовіназа 20 мг 1т Ір.д №10; Омепразол 1к 2р.д №10; Фаніган фаст гель місцево; Консультація та виконання призначень нейрохірурга, хірурга. Лікування -

- медикаментозно: Л-лізина, кетанов, гліатлін, траумель С, церебрум, діскус На фоні проведеного лікування стан з позитивною динамікою. Рекомендовано: спостереження у невролога за місцем проживання. Продовжити прийом: серміон 30 мгхі р в/д 1 міс., гліатілін 400 мг 1к в/д 1 сміс.

Відповідно до наданих позивачем копій квитанцій, останній в період з 27.05.2021 р. по 18.06.2021 р. придбав медичних препаратів, в тому числі відповідно до вищевказаних призначень лікарів: церебрум, діскус композитум, л-лізін, гліатилін, траумель, та медичних засобів для ін`єкцій, уколів, на загальну суму 11436,97 грн.

Згідно висновку спеціаліста №885/с від 27.05.2021 р. за результатами освідування ОСОБА_1 , зі слів якого він отримав травми від співробітників поліції 26.05.2021 р. в 11-10 год. по АДРЕСА_1 , встановлено у нього: садна в ділянці лоба ліворуч, в лівій тім`яний ділянці, в правій завушній ділянці, в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхні, лівого плеча по задній поверхні, в ділянці лівого ліктьового суглобу по заднє-зовнішній поверхні, в ділянці 3- ї п`ясної кістки лівої кисті по тильній поверхні, правого передпліччя по задній поверхні, лівого передпліччя по задній поверхні, лівого колінного суглобу по передньо-внутрішній поверхні, лівої гомілки по переднє-зовнішній та передній поверхні; синці в правій завушній ділянці, в ділянці лівого плечового суглобу по передній поверхні, в ділянці лівого ліктьового суглобу по задній поверхні, в ділянці правої лопатки, правого плеча по внутрішній поверхні, правого променево-зап`ясткового суглобу з розповсюдженням на нижню третину правого передпліччя по переднє-зовні, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження. Дані тілесні ушкодження утворилися від дій тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну, вказаному освідуваним зі слів.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 р. по справі 333/3822/21 за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 Роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькі області ДПП лейтенантом поліції Верещагіна С.В., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки факт порушення ним вимог п.п. 2.1.а, 2.4.а, 24.8, 24.9 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття оскаржуваної постанови та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови, через що вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, через скасування рішення суб`єкта владних повноважень провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Даним рішення ухвалено: Позов задовольнити. Постанову серії EAH N4263366 від 26.05.2021 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Верещагіним Сергієм Валерійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАп та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. скасувати. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАп та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. закрити.

Вищевказане рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося та набуло законної сили 22.10.2021 р.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідування 08.12.2021 р. за заявою ОСОБА_1 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України, за обставин, що 26.05.2021 р. працівники УПП в Запорізькій області ДПП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення перевищуючи свої повноваження, застосували до громадянина ОСОБА_1 фізичне насилля (кримінальне провадження №0000269)

30.08.2022 р. в межах вищевказаного кримінального провадження ОСОБА_5 та ОСОБА_9 пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, яке кваліфікується як перевищення влади та службових повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

31.08.2022 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні вищевказаного злочину.

З відомостей, що містяться у відкритому публічному доступі вбачається, що обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_9 наразі перебувають на розгляді в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя, справа ще не розглянута.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положеннями статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до п.3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Положеннями ч.1 ст.1173, ст.1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів та їх посадових і службових осіб.

Згідно ч.1ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ч.6 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно ч.ч.2,7 ст. 1174 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди встановлюється законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення.

За нормами ст.ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України шкода, спричинена незаконними рішеннями, діями чи бездіяльність державних органів, їх посадових осіб, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів та посадових осіб, у зв`язку з чим при вирішенні даної справи не підлягає встановленню та доведенню наявність вини заподіювача шкоди.

В той же час, в силу вимог ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивач повинен подати суду докази, що підтверджують факт завдання шкоди та її розмір, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Дії (бездіяльність) посадових осіб державного органу, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування у справах відповідної категорії, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року, справа №920/715/17).

Згідно висновку, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року (справа №569/1799/16-ц), здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрито судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи були понесені особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищих посадових осіб органу державної влади.

В даному випадку суд вважає доведеним, що відносно позивача ОСОБА_1 мало місце незаконне провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, за результатами якого на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Цей факт встановлений рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.10.2021 року, яка набрала законної сили 22.10.2021 року, тому відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню в межах розгляду даної цивільної справи, яка фактично стосується цивільно-правових наслідків незаконного рішення працівника УПП в Запорізькій області Верещагіна С.В. у вигляді вищевказаної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Отже, самим скасуванням постанови, судовим рішенням встановлено факт неправомірності дій посадової особи патрульної поліції під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, що, в свою чергу, безумовно свідчить про наявність у нього душевних страждань внаслідок таких дій посадової особи державного органу, тобто наявність моральної шкоди, і є підставою для її відшкодування державою.

При цьому, суд вважає, що спричинена в даному випадку позивачу ОСОБА_1 моральна шкода, в наслідок незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності, повинна відшкодовуватись на загальних підставах, визначених ст. 1174 ЦК України, а не на підставі ст. 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», на які посилається позивач.

Так, зазначені норми права встановлюють спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади чи його посадовими особами. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди посадові чи службові особи органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди зокрема, внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу, у випадку закриття справи про адміністративне правопорушення. За відсутності цих підстав в силу вимог ч.6 ст. 1176 УК України шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 ЦК України). Саме такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року, справа №920/715/17.

В контексті норм діючого законодавства, які визначають перелік органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування та їх повноваження (Закон України «Про оперативно-розшукову діяльність», Кримінальний процесуальний кодекс України, Закон України «Про Національну поліцію»), а також, виходячи з повноважень Департаменту патрульної поліції, визначених відповідним Положенням, затвердженим наказом Національної поліції України №73 від 06.11.2015р. (з подальшими змінами), Департамент патрульної поліції та його структурні підрозділі, які в силу покладених на них завдань мають право здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом (пп.4 п.1 р.ІІІ Положення), не є органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування.

У зв`язку з цим підстав для застосування під час вирішення даної цивільної справи ст. 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», суд не знаходить.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з подальшими змінами) роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням інших обставин справи.

Суд також виходить з того, що не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного і душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз і його визначення не піддається математичним формулам.

Враховуючи конкретні обставини адміністративної справи в межах якої позивач був незаконно притягнений до адміністративної відповідальності, характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав ОСОБА_1 внаслідок цього неправомірного притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: зниження його авторитету як інструктора в очах учня, в присутності якого ОСОБА_1 притягнено до відповідальності, приниження його професійних якостей, через обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, витрачений час і додаткові незаплановані зусилля та затрати, необхідні для відновлення попереднього його стану та доведеності своєї невинуватості, що викликало у позивача відповідний психоемоційний дискомфорт, спричинило душевні переживання, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що справедливим буде присудження відшкодування моральної шкоди позивачу за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності у розмірі 10000,00 грн. На думку суду, стягнення у такому розмірі не є надто надмірним і не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2021 року в справі № 202/1722/19-ц (провадження № 61-8370св21) зазначено, що: «відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України, тому відсутня необхідність зазначення у резолютивній частині рішення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду, від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16 (провадження № 12-110гс18)».

З огляду на вищевказане, присуджені судом кошти у розмірі 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди державою підлягають стягненню на користь позивача з Державного бюджету України. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду від 04 жовтня 2023 р. по справі № 757/5351/21-ц, у таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів.

Позивач в своєму позові посилається, що під час з`ясування ОСОБА_1 обставин вчинення ним інкримінованого правопорушення працівники УПП в Запорізькій області застосували до нього незаконно фізичну силу та спеціальні засоби кайданки, внаслідок чого йому спричинені легкі тілесні ушкодження та завдана матеріальна шкода. З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2021 р. працівниками УПП в Запорізькій області ДПП було проведено адміністративне затримання ОСОБА_1 , про що складено відповідний протокол. Останній позивачем в судовому порядку не визнавався незаконним. Наразі в межах вищевказаного кримінального провадження вирішується в тому числі і питання, чи були вищевказані дії працівників УПП в Запорізькій області перевищенням ними влади та службових повноважень, тобто незаконними. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування майнової шкоди із зазначених ним підстав та обставин, є передчасними, тому враховуючи положення ст.ст. 12, 13 ЦК України, в їх задоволенні в межах цієї цивільної справи слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 158, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) компенсації моральної шкоди.

В іншій частині, заявлені вимоги, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 12.02.2024 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І.Й.Наумова