Справа №442/8297/24
Провадження №2/442/1939/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Дрогобичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним Пепереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним Пепереднього договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 23 червня 2024 року між ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено Попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0990 гектара (цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); кадастровий номер - :01:068:0430, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення Дрогобицької міської ради №1292 від 05.07.2018 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та Витягу з ДЗК про земельну ділянку за № НВ-020 від 23.04.2020 року.

Згідно п.1.1. цього Договору Сторони зобов`язалися протягом строку і на умовах, встановлених цим попереднім договором, укласти в майбутньому договір купівлі - продажу, за яким Сторона - 1 буде виступати продавцем, а Сторона - 2 - покупцем земельної ділянки.

Відповідно до п.1.3 Договору Сторона - 1 (Відповідачка по справі) зобов`язалася продати, а Сторона - 2 (Позивач) - купити Земельну ділянку за Основним договором за ціною 123 000 (сто двадцять три тисячі) гривень 00 копійок, які сплатив Стороні на момент укладення Договору, про що зазначено у п. 1.4 та розписці від 02.11.2023 року.

Як передбачає п.1.5 Договору Позивачка зобов`язалася повністю звільнити земельну ділянку для її вільного використання Стороною - 2 і передати Земельну ділянку в день укладення Основного договору. Одночасно з передачею Земельної ділянки. Відповідачка передала йому оригінали технічної документації зі встановлення меж Земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до п.1.6 Договору Основний договір мав бути укладений і посвідчений нотаріусом у строк до 08.08.2024 року.

Проте, у встановлений даним пунктом Договору строк, Відповідачка не уклала Основний договір купівлі - продажу вищевказаної земельної ділянки, у зв`язку з чим ним пред`явлено відповідачці Претензію від 09 серпня 2024 року, у якій він повідомив останній про вимогу повернути йому сплачені ним кошти за земельну ділянку, яка є предметом Договору, на яку в свою чергу Відповідачка не оформила право власності та не уклала Основний договір купівлі - продажу даного нерухомого майна.

20 серпня 2024 року він отримав Відповідь на свою претензію, в якій Відповідачка повідомила, що станом на даний час не має змоги повернути йому кошти, які він їй сплатив за земельну ділянку, та просить зачекати невстановлений термін у зв`язку із скрутним фінансовим становищем. Вважає, що відповідачка порушила істотні умови Договору, а саме п.п.1.1., 1.3, 1.5 та 1.6., що призвело до позбавлення його значною мірою того, на що він розраховував при укладенні договору - отримання у власність земельної ділянки, тому у нього виникла необхідність звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій він просить проводити розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності позивача на підставі наявних доказів по справі

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду поступила заява, в якій просять справу розглядати без її участі, відносно задоволення позовних вимог не заперечує, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідачана підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до положень ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки відповідач визнав, пре`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ч. ч. 3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

В судовому засіданні не оспорюється той факт, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 23.06.2024р. було укладено Попередній Договір купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0990 гектара (цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); кадастровий номер - :01:068:0430, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення Дрогобицької міської ради № 1292 від 05.07.2018 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» та Витягу з ДЗК про земельну ділянку за № НВ-020 від 23.04.2020 року.

Згідно п.1.1. цього Договору Сторони зобов`язалися протягом строку і на умовах, встановлених цим попереднім договором, укласти в майбутньому договір купівлі - продажу, за яким Сторона - 1 буде виступати продавцем, а Сторона - 2 - покупцем земельної ділянки.

Відповідно до п. 1.3 Договору Сторона - 1 (Відповідачка по справі) зобов`язалася продати, а Сторона - 2 (Позивач) - купити Земельну ділянку за Основним договором за ціною 123 000 (сто двадцять три тисячі) гривень 00 копійок, які сплатив Стороні 1 на момент укладення Договору, про що зазначено у п. 1.4 та розписці від 02.11.2023 року.

Згідно ч.1 ст.131 Земельного кодексу (ЗК) України укладення цивільно- правових угод, що передбачають перехід права власності на земельні ділянки, а також набуття права власності на земельні ділянки за такими угодами здійснюються відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного кодексу (ЦК) України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі - продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ч.1 статті 662 ЦК України передбачає, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ч. 2 ст.662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. ,

Відповідно до абз.1 п.2 ч.1 ст.664 ЦК України договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Проте, згідно ч. 2 ст. 219 ЦК України суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Як вбачається із ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Аналізуючи викладене, у суду не виникає сумніву, що укладений між сторонами Попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки від 23 червня 2024 року, на момент його укладення відповідав справжній волі сторін, а відтак заявлені позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, позаяк позивач ОСОБА_1 хотів придбати земельну ділянку, а відповідач ОСОБА_2 бажала продати земельну ділянку, яка є предметом договору, про що останні домовилися попередньо із врахуванням всіх істотних умов Вищевказаного договору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. ч.1 ст.202, ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ч.1 ст.350, ч.1 ст.638, ст.655, ч.1 ст.656, ч.1, 2 ст.662 та абз.1 п.2 ч.1 ст.664 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати дійсним Попередній договір купівлі - продажу земельної ділянки від 23 червня 2024 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, площею 0,0990 гектара (цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); кадастровий номер - :01:068:0430, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

- Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 .

Суддя Гарасимків Л.І.