ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2197/24
Провадження №2/477/1201/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 вересня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Саукова А. А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та відповідачкою 06.06.2015 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 27.

Згідно частини 6 статті 187 ЦПК України в порядку досудової підготовки судом були надіслані запити щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь на які надійшла 17 вересня 2024 року.

В той же час, перевіркою заяви та доданих до неї документів встановлено, що вона відповідає не всім вимогам, які висуваються до неї при її подані до суду, передбачені статтями 175-177 ЦПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач в наданій позовній заяві зазначає, що він звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій (посвідчення № НОМЕР_1 , видане 09.11.2023 р.).

Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

На підставі вищевказаного позивач вважає, що звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій.

Разом з тим, в Постанові Верховного Суду від 05 травня 2022 року, справа № 420/18798/21 зазначено, що відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, у яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII. Так, у статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 вказаного вище Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Відповідний висновок сформований в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі 545/1149/17, у якій вирішено виключну правову проблему стосовно неоднозначності застосування судами пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, про що обґрунтовано було зазначено позивачем у касаційній скарзі.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 580/2606/20.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки спір у даній цивільній справі не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій, то судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягає сплаті.

Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява до суду.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року становить 3028,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, фізичною особою дорівнює 1211,20 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання позовної заяви немайного характеру відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За такого, виходячи з положень ст. 175, ст. 185 ЦПК України суд надає позивачу строк для усунення вказаних вище недоліків у десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви в спосіб, визначений в мотивувальній частині ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А.Саукова