Дата документу 24.09.2024 Справа № 334/5489/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1813/24 Головуючий у 1-й інстанції: Козлова Н.Ю.
Є.У.№ 334/5489/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Кухаря С.В.,

Полякова О.З.,

секретар: Бєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Трачук Наталя Іванівна, на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляла адвокат Трачук Н.І., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2024 року провадження у справі закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Судове рішення мотивовано тим, що є таке, що набрало законної сили рішення суду першої інстанції у спорі між тими самими сторонами про той самий предмет.

Не погоджуючись з ухвалою суду адвокат Трачук Н.І., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для провадження розгляду.

Представник позивача зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків та не дав належної оцінки доводам та наданим доказам, оскільки предметом розгляду вказаної цивільної справи є стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та додаткових витрат на дитину, та по цій справі не є тотожними всі три складові: позивачі різні, предмет спору по цій справі охоплює весь період навчання, а по справі № 334/7385/23 лише частину (два роки), та не було позовної вимоги про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим. Судом вже ухвалювалося рішення, яке є аналогічним даному позову.

Відповідно до п.6 ч.1ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1ст.379 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі за п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що є рішення, яке набрало законної сили у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, що унеможливлює повторний розгляд таких же вимог.

Проте таких висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанцій не звернув уваги на те, що предметом судового розгляду у даній справі (№334/5489/24) є вимога позивача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та додаткових витрат на дитину. Позивачем у справі є ОСОБА_4 , тоді як в іншій справі позивачем була інша особа - ОСОБА_3 . Вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, у справі №334/7385/23 судом не розглядались

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки як сторони у справі, так і предмет позову не є тотожніми.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що підлягають задоволенню, оскільки закриваючи провадження у справі, суд не з`ясував питання пов`язані з остаточними вимогами позивача у цій справі, і чи вже було ухвалене судове рішення між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вже після встановлення зазначених обставин можливо вірно вирішити питання щодо ухвалення рішення по суті позову, або закриття провадження по справі з наведених вище підстав.

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що ухвала про закриття провадження постановлена з порушенням норм процесуального права та є передчасною, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Трачук Наталя Іванівна, задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2024 року по цій справі скасувати, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2024 року.

Головуюча І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков