ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1770/23 Номер провадження 22-ц/814/1770/24Головуючий у 1-й інстанції Комарова Д.Ю. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря: Ракович Д.Г.,

за участі: представника позивача - адвоката Костуренко Є.М., представників відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в м.Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Головного управління Національної поліції в Полтавській області та Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури

за апеляційними скаргами Полтавської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Полтавській області

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 січня 2024 року, прийнятого під головуванням судді Комарової Д.Ю. в м.Горішні Плавні, зі складанням повного тексту 19.01.2024 року,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до районного суду з даним позовом, просив стягнути з державного бюджету України на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду, грошові кошти в сумі 380 336 грн 67 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 15 000 грн .

Зазначав, що 12.01.2018 року слідчим СВ ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.12.2019 року ОСОБА_3 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та виправдано за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.10.2022 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.12.2019 року стосовно ОСОБА_3 залишено без змін.

Виходячи з наведеного, вважає що має право на відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду та просив задовольнити вимоги.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 січня 2024 року, з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 22 січня 2024 року, цивільний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури в сумі 380 336 грн 67 коп.

У частині позовних вимог до Держави України в особі Державної казначейської служби України відмовлено.

Клопотання представника позивача - адвоката Костуренка Є.М. про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з Держави в особі Полтавської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Полтавській області солідарно на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5000 грн.

Стягнуто з Держави в особі Полтавської обласної прокуратури на користь держави судовий збір в розмірі 950 грн 84 коп.

Стягнуто з Держави в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь держави судовий збір в розмірі 1901 грн 67 коп.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржили Полтавська обласна прокуратура та ГУНП в Полтавській області.

В апеляційній скарзі Полтавська обласна прокуратура, посилаючись на неправильне застосування судом ставки мінімальної заробітної плати для розрахунку моральної шкоди на час ухвалення рішення, просить рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення про стягнення моральної шкоди на користь позивача з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати визначеної ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України за 2024 рік» (який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду на рівні 1600 грн.), а у стягненні витрат на правничу допомогу відмовити у зв`язку з відсутністю підписаного акту прийому-передачі виконаних робіт та розрахунку погодинної вартості правової допомоги.

ГУНП в Полтавській області в апеляційній скарзі вказують на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також судом не було взято до уваги усі обставини справи, а тому просять у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Вказують, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про солідарне стягнення витрат на правничу допомогу за рахунок коштів на утримання державних органів, а не Державного бюджету України. Крім того, звертають увагу на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження сплати позивачем 15 тис.грн. за послуги адвоката та факту оприбуткування цієї суми гонорару даними Книги обліку доходів і витрат.

Стягнення судового збору судом здійснено не пропорційно: з прокуратури в розмірі 950,84 грн., а з ГУНП- 1901,67 грн.

Відносно відшкодування моральної шкоди вважають її розмір не доведений позивачем та безпідставним.

У відзиві адвокат Костуренко Є.М., який діє в інтересах ОСОБА_3 , посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги відповідачів відмовити, а рішення районного суду залишити без змін.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про апеляційної скарги з таких підстав:

12.01.2018 року слідчим СВ ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.12.2019 року ОСОБА_3 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та виправдано за недоведеністю що в його діях складу кримінального правопорушення.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.10.2022 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 06.12.2019 стосовно ОСОБА_3 залишено без змін.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги та визначаючи суму шкоди, яка підлягає відшкодування, встановив, що період перебування під слідством та судом у спірних правовідносинах має бути обрахований за час, починаючи з моменту вручення позивачу письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення 12.01.2018 року до набрання виправдувальним вироком законної сили 05.10.2022 року, тобто за 56 місяців 23 дні в розмірі 380 336 грн 67 коп.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець відокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Порядок відшкодування такої шкоди визначається законом (частина сьома статті 1176 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94 ВР від 01 грудня 1994 року передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові, зокрема, внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає, в тому числі у випадках відсутності у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину (пункт 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»).

Зважаючи на виправдання позивача та визнання невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, на користь останнього підлягає стягненню на підставі статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» суми, сплачені у зв`язку з наданням юридичної допомоги та моральна шкода.

Положеннями ст. 13 цього ж Закону визначено, що розмір відшкодування моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

В ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України за 2024 рік» визначено, що розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду становить 1600 гривень.

Отже, виходячи з обставин даної справи та приймаючи до уваги недоведеність вини позивача у вчиненні крадіжки пляшки коньяку в магазині «Брусничка», колегія суддів приходить до висновку про застосування розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 згідно визначеного Законом України «Про Державний бюджет України за 2024 рік» розміру у 1600 грн., що становить 90 826, 59 грн.

У зв`язку з цим рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а доводи апеляційної скарги Полтавської обласної прокуратури такими, що є обгрунтованими в цій частині.

Посилання в апеляційній скарзі Головного управління Національної поліції в Полтавській області про недоведеність позивачем розміру моральної шкоди та відмови в її задоволенню не узгоджуються з наведеними нормами Закону, а тому задоволенню не підлягають.

Разом з тим, помилковим є рішення суду першої інстанції щодо вирішення питання про судові витрати.

Так, районний суд безпідставно стягнув з Держави в особі Полтавської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Полтавській області солідарно на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5000 грн. та з Держави в особі Полтавської обласної прокуратури на користь держави судовий збір в розмірі 950 грн 84 коп. і з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь держави судовий збір в розмірі 1901 грн 67 коп. Рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Стягнення цих витрат з Державного бюджету України визначено вказаною вище ст.3 Закону.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, колегія суддів виходить з положень ст.141 ЦПК України, в якій передбачено, що судовий збір та витрати на правничу допомогу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ОСОБА_3 на його користь з Державного бюджету України підлягає стягненню у відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3582 грн., враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 23,8%.

Слід також компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, сплачений до суду апеляційної інстанції на користь Головного управління Національної поліції в Полтавській області у розмірі 1382,94 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Полтавської обласної прокуратури та Головного управління Національної поліції в Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 січня 2024 року в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди змінити, зменшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 до 90 826, 59 грн.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 10 січня 2024 року скасувати в частині солідарного стягнення витрат на правничу допомогу та стягнення судового збору, ухваливши в цій частині нове рішення.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 у відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3582 грн.

Компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір, сплачений до суду апеляційної інстанції на користь Головного управління Національної поліції в Полтавській області у розмірі 1382,94 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.05.2024 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна