Справа № 487/3266/24
Провадження № 2/487/1829/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.10.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря судового засідання Мосензової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу № 487/3266/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Олена Геннадіївна про визнання єдиним спадкоємцем

встановив:

12.04.2024 представник позивачки адвокат Мотельчук Ю.І. звернулася до суду із вказаним вище позовом, в якому просить визнати ОСОБА_1 єдиною спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вимоги позову мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла рідна тітка позивачки ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована та фактично проживала в кв. АДРЕСА_1 . За заявою позивачки приватним нотаріусом Філіпенко О.Г. заведено спадкову справу № 69695052. Однак постановою приватного нотаріуса Філіпенко О.Г. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки разом із ОСОБА_3 зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , який є її сином. Враховуючи те, що ОСОБА_2 у 2003 році покинув зареєстроване місце проживання, виїхавши до м. Чернігова та по теперішній час його місце знаходження невідоме, а також рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.08.2023 останнього визнано безвісно відсутнім, представник позивачки вважає, що відповідач у справі не прийняв спадщину після смерті матері у встановлений законом строк та порядок, а єдиною спадкоємицею за законом після смерті спадкодавця є позивачка, яка у встановлений законом строк прийняла спадщину. У зв`язку чим адвокатом Мотельчук Ю.І. було подано до суду вказаний позов.

Суд своєю ухвалою від 26.04.2024 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Суд своєю ухвалою від 16.07.2024 закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Мотельчук Ю.І. надала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив не надав.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Судом було ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка є рідною тіткою позивачки, та після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

24.10.2022 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко О.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, на підставі якої було заведено спадкову справу № 52/2022.

Крім того відповідно до копії інформаційної довідки Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради № 19.03.03-12/1515/22 від 08.12.2022 за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є сином померлої.

Заводський районний суд м. Миколаєва своїм рішенням від 01.08.2023 у справі № 487/2041/23 визнав ОСОБА_2 безвісно відсутнім з 07.09.2003.

Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко О.Г. своєю постановою від 30.10.2023 № 82/02-31 відмовила ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування постанови вказала, що на час відкриття спадщини разом зі спадкодавицею мав зареєстроване місце проживання її син ОСОБА_2 , який є спадкоємцем першої черги та підстав позбавляти його права на спадкування немає. При цьому зазначила, що у разі визнання особи безвісно відсутньою на підставі рішення суду у нотаріуса виникають правові підстави для проведення опису належного спадкодавцю майна та встановлення опіки над майном, але підстав позбавлення права на спадкування немає.

Не погоджуючись із рішенням приватного нотаріуса та враховуючи, що на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_2 не проживав разом з нею за спірною адресою, із заявою про прийняття спадщини не звертався, тобто не прийняв спадщину, позивачка вважала за необхідне визнати її єдиною спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Частиною першою статті 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд, відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.

Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.

Підстава позову - це юридичні факти (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.

Виходячи зі змісту позову ОСОБА_1 фактично намагалась довести те, що лише вона є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відтак обраний позивачкою спосіб захисту не є належним та не узгоджується із положеннями ст. 16 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 10, 18, 23, 76, 258, 259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Олена Геннадіївна про визнання єдиним спадкоємцем відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили якщо протягом строків встановлених цим кодексом не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Філіпенко Олена Геннадіївна, знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 33.

Повне судове рішення складено 24.10.2024.

Головуючий суддя І. В. Боброва