ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року

м. Харків

справа № 646/5897/24

провадження № 22-ц/818/2809/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Брагинівська сільська рада Синельніківського району Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року у складі судді Сіренко Ю.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із померлою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року у відкритті провадження у справі відмовлено, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України.

Ухвала мотивована неможливістю розгляду даної заяви в окремому провадженні, оскільки заяву подано з метою прийняття спадщини в подальшому, тобто існує спір про право.

Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не встановив який конкретно спір про право виникає, оскільки із поданих до заяви документів не вбачається, що є інші спадкоємці, які прийняли спадщину та які заперечують його право як заявника на спадкування після смерті матері. Встановлення факту спільного проживання для отримання спадщини не свідчить само по собі по наявність спору.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи у травні 2024 року до суду надійшла заява адвоката Мушука В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , в якій заявник просить суд: встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із померлою ОСОБА_3 на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що встановлення факту проживання з померлою матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки встановлення даного факту необхідне ОСОБА_4 для прийняття спадщини.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесеної приватним нотаріусом Олійник Л.М. підставою відмови є відсутність доказів проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Разом з тим, постанова містить посилання на те, що спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 15.08.1948 на час звернення ОСОБА_1 не заводилась, тобто заяви про прийняття або відмови від спадщини від спадкоємців не надходили (а.с. 11).

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження судом першої інстанції зазначено, що із заяви поданої ОСОБА_1 вбачається спір про право.

Судова колегія погоджується з таким висновком.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Разом з цим, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса 25 березня 2024 року. Постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки строк для прийняття спадщини спив, а доказів факту прийняття спадщини ОСОБА_1 не надано. Вважати, що ОСОБА_1 прийняв спадщину відповідно до вимог закону нотаріусом не встанолено.

Відповідно до ч.2 ст.1220 Цивільного Кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановлено ст.1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою ( ч. 1 ст. 1277 ЦК України).

Згідно з частинами 2, 3 ст.1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно із ч.1. ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» визнання спадщини відумерлою відноситься за законом до підстав виникнення права комунальної власності, а отже, є способом розширення матеріальної бази місцевого самоврядування відповідного рівня.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд обґрунтовано виходив з того, що у спірних правовідносинах має місце спір про право, оскільки зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після її смерті сплив 1 рік, інших спадкоємців у неї крім заявника немає, до складу спадщини входить нерухоме майно у вигляді квартири та земельної ділянки.

У такому випадку у заявника існує спір про право з відповідною територіальною громадою за місцем розташування спірного майна.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги викладених судом висновків не спростовують, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-369, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук