Провадження № 2/161/3696/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Дмитроци Б.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 11.08.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 735. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що у неї з відповідачем відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб існує формально, а тому просить його розірвати.

Також зазначає, що діти перебувають на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. При цьому, старший син досяг повноліття, однак навчається у Луцькому національному технічному університеті.

У зв`язку з чим, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 01.07.2024 року і до досягненням ОСОБА_5 23 років та з 13.06.2025 року у розмірі частини від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненням ОСОБА_6 повноліття.

В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила розірвати шлюб між нею і відповідачем та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі частини від усіх видів доходів відповідача, починаючи з 04.07.2024 року і до досягнення сином повноліття. А також стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 , який продовжує навчання теж у розмірі частини усіх видів доходів, починаючи з 04.07.2024 року і на період навчання останнього, але не більше як до досягненням ним 23 років.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.08.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 735, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 13).

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні з пояснень сторін та досліджених письмових доказів судом з`ясовано, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд вважає за доцільне та правильне шлюб між ними розірвати.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 06.02.2013 року (а.с. 14).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2024 рік» з 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи, що відповідач свій обов`язок по утриманню дитини належним чином не виконує, неповнолітній син проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі частки від всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач працездатний і тому спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину у вказаному судом розмірі.

Крім того, підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.

Так, статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 16).

Згідно довідки від 27.06.2024 року слідує, що ОСОБА_9 навчається у Луцькому національному технічному університеті на денній формі навчання (а.с. 19).

Відповідно до п. 20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу

А тому, зважаючи, що відповідач є працездатним, має можливість і не заперечує надавати допомогу на навчання сина, який її потребує, то суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 04.07.2024 року і на період навчання ОСОБА_8 , але не більше як до досягнення ним 23 років.

Враховуючи, що позивач не наполягала на стягненні судового збору, то з відповідача не слід проводити його стягнення по задоволеній вимозі по розірванні шлюбу.

Разом з тим, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід в дохід держави стягнути 1211,20 грн. судового збору за наслідками задоволених вимог про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 180, 182, 183, 184, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Луцьк Волинської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцем м. Луцьк Волинської області, зареєстрований 11.08.2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 735 розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 04.07.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 в розмірі частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 04.17.2024 року і на період навчання ОСОБА_8 , але не більше як до досягнення ним 23 років.

Рішення про стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складений 22 жовтня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк