Справа № 214/6453/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

28 жовтня 2024 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Ковтун Н.Г.,

за участю: секретаря судового засідання Фартушної Є.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу 214/6453/24 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 97 612,73 грн.. та судового збору в розмірі 2684,00 грн. Мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до Заяви б/н від 07.02.2022 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредит ного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшився до 75 000 гривень. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим станом на 22.05.2023 року має заборгованість в розмірі 97 612,73 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 78 912,21 грн., заборгованість за простроченими відсотками 18700,52 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2023 справу передано у провадження судді Прасолова В.М.

Ухвалою від 29 вересня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

29 квітня 2024 року на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду ОСОБА_2 у зв`язку з відрахуванням ОСОБА_3 зі штату Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 29 березня 2024 року у зв`язку зі звільненням у відставку з посади судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (на підставі наказу № 47-к від 29.03.2024) призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за результатами якого справа надійшла у провадження судді Ковтун Н.Г.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про слухання справи за відсутності представника банка, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, до суду не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не надала.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача викладеної в заяві, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із статтею 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Судом встановлено, 1407.02.2022 року ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, в якій міститься узагальнена інформація щодо умов кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», порядку повернення кредиту та безпосередньо Витяг з умов та правил надання банківських послуг (Преамбула) (а.с.14-25). Додатково позичальник підписав умови кредитування, в яких відображено інформацію про кожен з типів продукту за карткою «Універсальна»: «Універсальна» та «Універсальна Голд» (а.с.26-30). Деталізації, який конкретно тип продукту було обрано позичальником, заяви витяги не містять.

06.08.2021 року ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок, було видано наступні кредитні картки НОМЕР_1 , термін дії 07/24 та 07.02.2022 року картку НОМЕР_2 , термін дії 03/26. (а.с.13).

Як слідує з довідки про зміну умов кредитування за картковим рахунком відповідача кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме: 07.02.2022 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 75 000,00 грн, після чого 11.03.2022 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.37).

Активно користуватись кредитними коштами відповідач почав з 15.08.2021 що слідує з розрахунку заборгованості та виписки за договором (а.с. 10-11).

Згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 07.02.2022 станом на 22.05.2023 року має заборгованість в розмірі 97 612,73 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 78912,21 грн., заборгованість за простроченими відсотками 18 700,52 грн (а.с.9).

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Виходячи з правового аналізу вказаних норм, Умови надання банківських послуг, розміщені на сайті банку в мережі Інтернет, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо: 1) такі Умови не містять підпису позичальника; 2) не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи анкету-заяву позичальника.

Наявна в матеріалах справи та підписана відповідачем заява про приєднання до умов та правил надання банківських, у преамбулі якої викладено витяг з Умов та правил надання банківських послуг, містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розмір процентної ставки для карток «Універсальна» та «Універсальна голд», інформацію про кожен з типів продукту за карткою «Універсальна», істотні та інші умови договору «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», проте не містить жодної деталізації, який конкретно тип продукту було обрано позичальником ОСОБА_1 який розмір процентів за користування кредитом з нею узгоджений та обсяг відповідальності за невиконання чи неналежне виконання кредитно-договірних зобов`язань.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку щодо відсутності підстав вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк при наданні кредиту саме за кредитним договором №б/н від 07.02.2022. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих Правил тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, в той час як викладання у заяві короткого витягу з Умов не може свідчити про повну поінформованість відповідача з умовами кредитування.

Однак, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом у максимальному розмірі 75 000 грн., активне користування ним (зняття готівки, переведення коштів між картками, придбання товарів, оплата послуг, погашення кредиту тощо) в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Так, виписка з банківського рахунку позичальника містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання держоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків. При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Разом з тим, аналізом наданого банком розрахунку встановлено, що до загального розміру заборгованості 97 612,73 грн. банком включено: заборгованість за тілом кредиту 78 912,21 коп., заборгованість за простроченими процентами 18 700,52 грн.

Враховуючи, що позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, зарахованого на картковий рахунок із видачею картки позичальникові, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами, належним чином та своєчасно не виконувала свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 78 912,21 коп. (з урахуванням допущеного овердрафту), яку суд вважає доведеною. Вказана сума розрахована з урахуванням внесених позичальником коштів, а наданий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунок не викликає у суду сумнівів в його правильності в цій частині і не спростований жодними доказами з боку відповідача. Приходячи до такого висновку суд зауважує, що отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд погоджується із тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 78 912,21 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд не погоджується із розміром заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 20 344,31 грн. з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, що визначено ст. 628 ЦК України.

Із системного аналізу наведених норм слідує, що при здійсненні кредитних нарахувань, включених до кредитної заборгованості, банк повинен суворо дотримуватися умов, встановлених договором, у тому числі в частині формулювання назв таких нарахувань, проведенні їх розрахунку, що забезпечує прозорість і однозначність вимог банку.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Дослідженням змісту підписаної відповідачем анкети-заяви та заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг судом встановлено, що відомості про погоджений сторонами розмір процентної ставки при укладенні кредитного договору відсутні. Так, підписана відповідачем анкета-заява містить лише її анкетні дані та контактну інформацію, видачу кредитної картки, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання нею певної банківської послуги, сплату процентів за користування кредитом. Аналогічно має місце з паспортом споживчого кредиту, де зазначений перелік усіх типів кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», однак не деталізовано, який з них обрано саме відповідачем. Довідки банку також містить інформацію про видачу позичальникові кредитної картки та її перевипуск за типом «Універсальна» Gold, однак без деталізації за яким конкретно типом кредитування.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, на підтвердження обґрунтувань позову про наявність заборгованості, окрім розрахунку заборгованості, копії анкети-заяви, заяви з витягом з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт, виписки з рахунку позичальника, інших доказів на підтвердження заявлених вимог до суду не надав. Отже, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» скористався своїм правом щодо подання доказів та їх обсягу на власний розсуд, в той час як збирати та відшукувати інші докази замість сторін суд не вправі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про безпідставність дій банку з приводу нарахування відповідачеві процентів за користування кредитом без погодження їх ставки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту 78 912,21 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує часткове задоволення позовних вимог (80,84%), а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 2169 грн. 80 коп. пропорційно до задоволеним вимог.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за тілом кредиту відповідно до заяви б/н від 07.02.2022 року в розмірі 78 912,21 гривень.

В частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за простроченими відсотками - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 2169,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Дніпровського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», місце знаходження юридичної особи: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г.Ковтун