Справа № 408/4638/19-ц
Провадження № 2-п/0186/16/24
У х в а л а

29 жовтня 2024 року. м.Шахтарське.

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - Янжула С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИЛА :

28 жовтня 2024 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення.

Вивчивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.285 ЦПК України.

Відповідно ст.285 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобу зв`язку, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів, крім випадків, якщо така заява подається в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Судовий збір згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 3674-VI справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 9 Закону № 3674-VI суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством. Розміри ставок судового збору визначено ст. 4 цього Закону.

До заяви ОСОБА_1 не додано доказів сплати нею судового збору по справі та заява не містить посилань на норму Закону, яка б була підставою для звільнення заявника від сплати судового збору. Однак, до заяви заявником додано копії документів про те, що дитина заявника - ОСОБА_2 , 2015 року народження, є особою з інвалідністю.

Дійсно, відповідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: п.9) особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Суд звертає увагу, що основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон № 875-XII).

За приписами ст. 2 Закону № 875-XII особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Частиною 2 ст. 4 Закону № 875-XII встановлено, що соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Аналізуючи вищенаведені норми права, суд приходить до переконання, що пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Сьомого апеляційного адміністративного суду у справах № 274/6855/20 від 23.03.2021 та № 120/4687/21-а від 27.09.2021.

Звертаючись до суду з заявою, заявник не сплатила судовий збір, додавши документи, як підставу для звільнення від сплати судового збору, оскільки виховує дитину з інвалідністю - ОСОБА_2 , 2015 року народження.

На підтвердження вказаної обставини, заявник надала до суду посвідчення серії НОМЕР_1 від 2023 року, згідно якого ОСОБА_2 , 2015 року народження, встановлено державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам. У посвідченні також вказано, що заявник ОСОБА_1 є законним представником ОСОБА_2 .

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що долучене до матеріалів позову посвідчення не є належним доказом звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки стосується безпосередньо ОСОБА_2 .

Суд також звертає увагу, що пред`явлена до суду заява про перегляд заочного рішення стосується безпосередньо прав, свобод та інтересів заявника ОСОБА_1 , як відповідача по справі про стягнення кредитної заборгованості, а не її дитини з інвалідністю, яка звільнена від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI.

Таким чином, у спірних правовідносинах заявник не звільнена від сплати судового збору, оскільки не діє як законний представник дитини з інвалідністю.

Згідно п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Судовий збір необхідно сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Дніпропетровській області/м.Першотравенськ/22030101, код ЄРДПОУ отримувача 37988155, Банк та код банку отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0004585, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.285 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху, з метою надання заявнику строку, що не перевищує 5 днів з дня отримання ним копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч.1 ст.185, ст.285 ЦПК України, - суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків - 5 днів з моменту отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.А.Янжула.