Провадження № 2-в/185/98/24
29 жовтня 2024 року м.Павлоград
Учасники справи, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник заявника просив розглянути питання про відновлення втраченого судового провадження по вищевказаній справі без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.
Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.
Відповідно до статті 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.
Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження, у тому числі шляхом отримання інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 488-495 ЦПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2017 року

Сватівський районний суд Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за Договором кредитної лінії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Фермерське господарство «Квіточка»

встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області звернувся позивач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» з даним позовом, в якому просить звернути стягнення на майно, передане в іпотеку відповідно до іпотечного договору № 4/21 від 30.06.2011, посвідченого державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В. 30.06.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1304, а саме: будівля станції технічного обслуговування легкового автотранспорту загальною площею 149,6 кв.м., що розташована за адресою: Луганська область, Краснодонський район, с/рада Білоскелюватська, Комплекс будівель, який на праві власності належить ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» в рахунок погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № 4 від 30.06.2011, укладеного з Фермерським господарством «Квіточка», станом на 18.07.2017 року у розмірі 283149,60 грн., у тому числі : борг за Кредитом в сумі 99964,83 грн., відсотки за Кредитом з 06.05.2014 по17.07.2017 в сумі 59030,07 грн., три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.07.2013 по 17.07.2017 в сумі 9406,60 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за Кредитом з 01.07.2014 по 17.07.2017 в сумі 2663,84 грн.; інфляційні втрати Банку з червня 2014 по червень 2017 року за прострочення сплати кредиту в сумі 94897,76 грн.; інфляційні втрати Банку з серпня 2014 року по червень 2017 року за прострочення сплати відсотків за Кредитом в сумі 17186,50 грн.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною реалізації, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій, також просить стягнути судовий збір у розмірі 4247,24 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, на заочний розгляд справи згоден. В своєму клопотанні від 12.10.2017 року також просить стягнути з відповідача судові витрати за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» у розмірі 630 грн.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур`єр», відомості про його належне повідомлення є в матеріалах справи, не повідомив суд про причини своєї неявки до суду.

Враховуючи, що від відповідача не надійшло повідомлення про причини неявки, від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, як передбачено ст. 10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з позовної заяви між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі Банк, Кредитор) та Фермерським господарством «Квіточка» ( далі - Позичальник, Боржник) був укладений Договір кредитної лінії № 4 від 30.06.2011, зі змінами та доповненнями, внесеними Додатковим договором № 1 від 18.04.2012, Додатковим договором № 2 від 21.08.2012 (далі- Кредитний договір).(а.с.11-18).

Відповідно до пунктів 2.2 -2.4 Кредитного договору кредит надано у вигляді відновлюваної кредитної лінії окремими частинами на поповнення обігових коштів та придбання основних засобів з остаточним терміном повернення не пізніше 29.06.2014. Позичальник зобов`язався не пізніше останнього банківського дня періоду, в якому закінчується строк користування Кредитом у межах встановленого у звітному періоді Діючого ліміту кредитування, здійснити погашення частини кредитних коштів у сумі, що буде необхідною для дотримання діючого ліміту кредитування на наступний період. Максимальний ліміт Кредитування встановлено сторонам у розмірі 100000 гривень.

Відповідно до п.п.2.7 -2.7.3 Кредитного договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку проценти, які розраховуються Банком на основі процентної ставки в розмірі 19,00 процентів річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному Договором. Проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості Позичальника за Кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі Кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим Договором. Нараховані за період з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення Позичальником Кредиту (або його частки) проценти повинні бути сплачені Позичальником не пізніше останнього числа звітного місяця, а в разі дострокового погашення Кредиту одночасно з погашенням Кредиту.

Згідно Додаткового Договору № 2 від 21.08.2012 до договору відновлювальної кредитної лінії № 4 від 30.06.2011 внесено наступні зміни та доповнення: Перше речення п. 2.7.3. розділу «Предмет договору» викладено в наступній редакції: «Нараховані за період з першого дня видачі Кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення Позичальником Кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4.цього Договору) повинні бути сплачені Позичальником не пізніше 05 числа місяця наступного за звітним, а в разі повного та/або дострокового погашення Кредиту - одночасно з погашенням Кредиту.»

В якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором кредитної лінії № 4 від 30.06.2011 було укладено Іпотечний договір № 4/21 від 30.06.2011 з ОСОБА_1 . Іпотечний договір № 4/21, посвідчений державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В. 30.06.2011, зареєстрований в реєстрі за № 1304 (надалі Іпотечний договір) (а.с.19-22).

Відповідно до п.1.2 -1.3.1 Іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: будівля станції технічного обслуговування легкового автотранспорту загальною площею 149,6 кв.м., що розташована за адресою: Луганська область, Краснодонський район, с/рада Білоскелюватська, Комплекс будівель. Право власності на предмет іпотеки підтверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 , виданим 01.04.2011 Білоскелюватською сільською радою на підставі рішення виконкому Білоскелюватської сільської ради від 25.03.2011 № 16.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 4.2 -4.3 договору про іпотеку, сторони домовились, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому чи тієї або іншої частини, а також в інших випадках, передбачених цим Договором та/або законодавством, іпотеко держатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному договором. Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається іпотеко держателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно, вимагати до сплати на користь іпотеко держателя : основної суми кредиту; процентів за користування кредитом; спричинених іпотеко держателю збитків в повному обсязі.

Відповідно до п.6.3 Іпотечного договору, іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення господарського суду у встановленому законодавством та цим договором порядку.

Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» визначено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотеко держателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Відповідно до п. 1.4 Іпотечного договору, сторони визначили заставну вартість предмету іпотеки 200000,00 грн.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Банк свої обов`язки, передбачені Кредитним договором, виконав повністю та належним чином.

ФГ «Квіточка» порушило умови Кредитного договору, а саме: не виконало зобов`язання щодо погашення кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом.

Згідно з вимогами ст.ст. 610-612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем було направлено на адресу відповідача ОСОБА_1 вимогу від 16.06.2015 про усунення порушення та погашення суми заборгованості та попередження у разі несплати всієї суми у визначений Банком строк розпочати процедуру звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки (а.с.24).

Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.10.2015 по справі № 913/852/15 позов АТ «Ощадбанк» до ФГ «Квіточка» задоволено частково. Стягнуто з ФГ «Квіточка» на користь філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором Кредитної лінії № 4 від 30.06.2011 в розмірі 193067,56 грн. Рішення набрало чинності 02.11.2015. (а.с. 29-34).

На даний час Позичальником вимоги Банку щодо погашення заборгованості не задоволено, рішення суду не виконано, заборгованість не погашено, що підтверджується листом Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 01.08.2017 № 507/165-31 ( а.с. 35).

В статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В результаті невжиття Позичальником та Майновим поручителем заходів щодо погашення боргу перед Банком, станом на 18.07.2017 існує заборгованість за Договором кредитної лінії № 4 від 30.06.2011, яка складає 283 149,60 грн., у тому числі: борг за кредитом в сумі 99964,83 грн.; відсотки за Кредитом з 06.05.2014 по17.07.2017 в сумі 59030,07 грн., три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.07.2013 по 17.07.2017 в сумі 9406,60 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за Кредитом з 01.07.2014 по 17.07.2017 в сумі 2663,84 грн.; інфляційні втрати Банку з червня 2014 по червень 2017 року за прострочення сплати кредиту в сумі 94897,76 грн.; інфляційні втрати Банку з серпня 2014 року по червень 2017 року за прострочення сплати відсотків за Кредитом в сумі 17186,50 грн.

Відповідно до п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотеко держателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співвставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність.

Таким чином, з урахуванням доведеності позивачем обставин невиконання відповідачем основного зобов`язання щодо повернення позики, а також наявності у позивача передбаченого договором іпотеки права на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання основного зобов`язання співмірності суми у рахунок погашення заборгованості за Кредитом та вартості предмету іпотеки, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення на предмет іпотеки - обґрунтовані.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Зазначені вимоги, викладені і у Правовій позиції Верховного суду України від 02.11.2016 № 6-1923цс15, яка відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для застосування.

Початковою ціною предмету іпотеки суд вважає за необхідне визначити, ціну - зазначену у договорі іпотеки, тобто 200000,00 грн.

Разом з тим, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню не в повному обсязі в зв`язку з наступним.

Як вбачається зі змісту позову та договору іпотеки, будівля станції технічного обслуговування автотранспорту розташована на території Білоскелюватської сільської ради Краснодонського району Луганської області. Є загальновідомим фактом, що на території України проводиться антитерористична операція. Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція визначається Розпорядженням КМУ, до зазначених населених пунктів відноситься і Краснодонський район Луганської області.

Таким чином, нерухоме майно, на яке позивач просить суд звернути стягнення, знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.. 9 Закону України від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 року, протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

Зазначеним Законом визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України» від 13.04.2014 р., Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Таким чином, суд вважає, що на час дії Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки виконанню не підлягає, при цьому, кредитор не втрачає права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, оскільки зазначеним Законом лише тимчасово забороняється примусова реалізація предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Відповідно до ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки до матеріалів справи представником позивача долучена квитанція, яка підтверджує сплату судових витрат, тому судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4247,24 грн. та судові витрати за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» у розмірі 630.00 коп., а всього підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 4877, 24 грн. на користь позивача.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 58-61, 79, 88, 212-216, 224-233 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно в рахунок погашення заборгованості за Договором кредитної лінії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Фермерське господарство «Квіточка» - задовольнити частково.

Звернути стягнення на майно, передане в іпотеку відповідно до іпотечного договору № 4/21 від 30.06.2011, посвідченого державним нотаріусом Краснодонської міської державної нотаріальної контори Норіциним О.В. 30.06.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1304, а саме: будівлю станції технічного обслуговування легкового автотранспорту загальною площею 149,6 кв.м., що розташована за адресою: Луганська область, Краснодонський район, с/рада Білоскелюватська, Комплекс будівель, який на праві власності належить ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» в рахунок погашення заборгованості за Договором кредитної лінії № 4 від 30.06.2011, укладеного з Фермерським господарством «Квіточка», станом на 18.07.2017 року у розмірі 283149,60 грн., у тому числі: борг за Кредитом в сумі 99964,83 грн., відсотки за Кредитом з 06.05.2014 по17.07.2017 в сумі 59030,07 грн., три проценти річних за прострочення сплати кредиту з 03.07.2013 по 17.07.2017 в сумі 9406,60 грн.; три проценти річних за прострочення сплати відсотків за Кредитом з 01.07.2014 по 17.07.2017 в сумі 2663,84 грн.; інфляційні втрати Банку з червня 2014 по червень 2017 року за прострочення сплати кредиту в сумі 94897,76 грн.; інфляційні втрати Банку з серпня 2014 року по червень 2017 року за прострочення сплати відсотків за Кредитом в сумі 17186,50 грн.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною реалізації, 200000,00 грн.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - будівлю станції технічного обслуговування легкового автотранспорту загальною площею 149,6 кв.м., що розташована за адресою: Луганська область, Краснодонський район, с/рада Білоскелюватська, Комплекс будівель, та на праві власності належить ОСОБА_1 , не підлягає виконанню на час дії мораторію, встановленому законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4247 (чотири тисячі двісті сорок сім) грн. 24 коп. та судові витрати за розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» у розмірі 630 (шістсот тридцять) грн..00 коп., а всього стягнути судові витрати у розмірі 4877 (чотри тисячі вісімсот сімдесят сім) грн.. 24 коп.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Сватівський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сватівського

районного суду В.О. Половинка»

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко