Справа № 567/276/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Назарук В.А.

при секретарі Гічиновська Я.В.

за участю:

заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Кордиша А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд Рівненської області із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України звернулася ОСОБА_1 , заінтересована особа: Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України в м.Феодосія АР Крим, померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказує, що факт смерті ОСОБА_2 підтверджуються лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про смерть, виданими відповідними органами на тимчасово окупованій території України, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04.12.2020 Феодосійським міським відділом записів актів цивільного стану Міністерства юстиції АР Крим, які не відповідають вимогам законодавства України.

Зазначає, що в зв`язку з невідповідністю виданих документів на тимчасово окупованій території України зразку документів відповідно до вимог законодавства України, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , а від встановлення такого факту безпосередньо залежить розмір призначених їй виплат та допомог відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у зв`язку з загибеллю її чоловіка ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_2 .

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали з підстав та доводів, викладених у заяві.

Представник заявника пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Феодосія АР Крим померла ОСОБА_2 , яка була матір`ю чоловіка ОСОБА_1 . Зазначає, що її чоловік ОСОБА_3 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок збройної агресії рф на території України.

Вказує, що ОСОБА_2 померла на тимчасово окупованій території України, а факт її смерті підтверджуються лікарським свідоцтвом про смерть, довідкою про смерть, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 04.12.2020 Феодосійським міським відділом записів актів цивільного стану Міністерства юстиції АР Крим, які не відповідають вимогам законодавства України.

Пояснив, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне заявниці для визначення розміру призначених виплат та допомог відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у зв`язку з загибеллю її чоловіка.

За вказаних обставин просить суд заяву задоволити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами без участі представника відділу та при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, заслухавши пояснення заявника, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих російською федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" встановлено, що тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав. За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Згідно інформаційного листа ВССУ №9-1130/0/4-16 "Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016 №990-VІІІ "Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України" документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, як виняток можуть братися до уваги та оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України (на той час - особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України).

Відповідно до п.п.13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають відповідні органи, а є лише підставою для їх одержання.

З лікарського свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.12.2020, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Феодосія, Крим, причина смерті - набряк легень, двостороння вірусна пневмонія. Зазначене вбачається із довідки про смерть №С-03080 та свідоцтва про смерть від 04.12.2020, виданих Феодосійським міським відділом записів актів цивільного стану міністерства юстиції АР Крим.

Вказані докази, узгоджуються з поясненнями заявника та підтверджені в сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами по справі в частині обставин щодо дати та місця смерті ОСОБА_2 та беруться до уваги судом саме в цій частині.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

З копії свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу та свідоцтва про смерть встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною загиблого ОСОБА_3 , а відтак невісткою померлої ОСОБА_2 . Крім того з нотаріально посвідченої заяви від 22.04.2021 вбачається, що ОСОБА_3 визнавав той факт, що ОСОБА_2 була його матір`ю. Таким чином, ОСОБА_1 правомірно звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Згідно ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Частинами другою і третьою статті 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Зважаючи на вимоги вказаного Закону, лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , довідка про смерть та свідоцтво про її смерть, видані на тимчасово окупованій території України, не вважаються документами, що мають юридичну силу на території України і не можуть створювати правових наслідків.

Відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

За вказаних обставин, враховуючи, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, встановити даний факт іншим шляхом заявник не має змоги, що перешкоджає реалізації її прав, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду.

Керуючись ст.2, 10, 258, 265, 317, 318 ЦПК України,

вирішив:

заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с.Межиріч Острозького району Рівненської області, ІНФОРМАЦІЯ_5 на тимчасово окупованій території України в м.Феодосія, Автономна Республіка Крим.

Допустити негайне виконання судового рішення. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно направити до Острозького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

заінтересована особа - Острозький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місцезнаходження м.Острог, пр. Незалежності, 83 Рівненської області, ).

Повний текст рішення складено 13.02.2024.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.