Провадження 2/193/125/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

12 лютого 2024 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі:головуючого судді Томинця О.В.,
за участю секретаря судового засідання Авдонькіної Л.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
27.12.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Софіївського районного суду з вищевказаним цивільним позовом до відповідача ОСОБА_1 , згідно якого просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 28.04.2007 виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 5.
Позивач вказує, що від шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте одруження з відповідачем виявилось невдалим. Шлюбні стосунки між ними припинились у зв`язку з відсутністю спільних інтересів та вподобань, поглядів на сімейне життя. Вважає, що їхнє подальше спільне сумісне життя та збереження сім`ї неможливе, оскільки це не відповідає їхнім інтересам, тому прсила розірвати їхній шлюб.
Ухвалою суду від 27.12.2023 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити повністю, незаперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, заяв про розгляд справи за її відсутності чи відкладення справи до суду не направила.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом зі згоди позивача, вирішено розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 28.04.2007 між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований 28.04.2007 виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 від 28.04.2007 (а. с. 7).
Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 від 01.10.2007, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 від 25.12.2009 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 від 16.01.2013 (а.с.8-10).
Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Доводи сторін вказують на те, що у зв`язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя остаточно припинили сімейні та подружні стосунки, жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім`ї, тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї.
За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу.
Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище відповідача після розірвання шлюбу.
Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із положеннями ч.8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч.9 ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.
Оскільки відповідачем ОСОБА_1 не заявлено вимоги щодо зміни свого прізвище на дошлюбне, суд дійшов висновку про необхідність залишення відповідачу їй шлюбного прізвища « ОСОБА_6 ».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Оскільки позивачем не заявлено вимогу щодо стягнення судового збору з відповідача, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.105, 110, 112 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 28 квітня 2007 року виконкомом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5, - розірвати.
Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище - « ОСОБА_6 ».
Заочне рішення може бути переглянуте Софіївським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 12 лютого 2024 року.

Суддя О. В. Томинець