Провадження №2/756/4957/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участі секретаря Галелюк Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист право споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго") про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , а отже, споживачем послуг з постачання теплової енергії за вказаною адресою, які надає КП «Київтеплоенерго».

Позивач обладнала вищевказану квартиру приладами обліку теплової енергії типу ULTRAHEAT T230 (заводські номери 55533769 та 68559067). Вказані прилади обліку був встановлений позивачем відповідно до «Робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії», розробленого ТОВ « ЕЛ ЕНД ДЖИ МІТЕРІНГ» та погодженого ПАТ « Київенерго». Актом від 16.11.2015 вузол квартирного обліку введений в експлуатацію.

ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», як виконавець послуг з централізованого опалення, здійснював нарахування з урахуванням показань встановлених засобів обліку теплової енергії.

04.06.2019 вузли обліку теплової енергії пройшли повірку, що підтверджується свідоцтвами однак з вересня 2019 р. відповідач перестав зазначати вузли обліку в квитанціях на оплату.Окрім того представником виконавця послуг в актах зняття контрольних показників з вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення від 04.12.2019 зазначено про неможливість опломбування вузлів, оскільки вони знаходяться в будинку зі змішаною сшжмою опалення. З вказаного часу відповідач припинив нарахування позивачу плати за спожиту теплову енергію відповідно до фактичних показників лічильника.

На думку, позивача, посилання на Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 року № 829, є неправомірним та недоцільним, оскільки прилад обліку теплової енергії в її квартирі був установлений відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, при цьому нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі.На підставі викладеного, позивач просить суд: визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо зняття з обліку вузлів розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в опалювальні сезони 2019-2024 роки без урахування щомісячних показань лічильників (заводські номери 68559066 та 68559067), що обліковують теплову енергію по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГ`О» у своєму програмному комплексі повернути на облік вузли розподільного обліку теплової енергії, що встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахувань за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії починаючи з жовтня 2019 року, враховуючи показання вузлів розподільного обліку теплової енергії (заводські номери 68559066 та 68559067), які встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та розміри здійснених оплат.

25.10.2024на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Зазначила, що порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2018 №829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії, відповідно до п. 6 якого встановлено 4 критерії до внутрішньобудинкової системи опалення, за дотримання яких наявна технічна можливість встановлення окремих вузлів обліку теплової енергії.

Зазначила, що у будинку, де знаходиться квартира позивача, встановлено будинковий засіб обліку теплової енергії, а тому нарахування позивачеві оплати за надані послуги здійснюється за показаннями цього засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири. Зауважила, що договір постачання теплової енергії між сторонами не укладався, рахунки не виставлялись.

Представник відповідача також звернула увагу суду на те, що у квартирі позивача подача теплоносія здійснюється за змішаною системою, у зв`язку з чим у ній можливим є влаштування приладів-розподілювачів, а не встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії.

Зазначила, що прилад-розподілювач та вузол розподільного обліку теплової енергії не можна ототожнювати. Прилад-розподілювач встановлюється на кожен прилад опалення у квартирі та визначає частку його споживання, а вузол розподільного обліку визначає обсяг спожитих Гкал окремою квартирою.

Вузли розподільного обліку теплової енергії у будинку з вертикальною системою централізованого опалення не встановлюються, оскільки це призводить до втручання в систему опалення і як наслідок, веде до порушення як гідравлічного режиму системи опалення так і теплового балансу будинку в цілому. Зазначене свідчить про можливе порушення прав та інтересів інших співвласників багатоквартирного будинку через встановлення вузла розподільного обліку теплової енергії у квартирі позивачів, оскільки призведе до теплового порушення балансу будинку та некоректного облік спожитої теплової енергії мешканців квартир цього будинку без вузлів розподільного обліку теплової енергії.

Враховуючи вищезазначене Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» не беруться до розрахунків показання вузлів розподільного обліку теплової енергії вказаного будинку з метою дотримання прав всіх споживачів. Відповідно розрахунки здійснюються з урахуванням показань будинкового засобу обліку пропорційно опалювальній площі квартири.

Позивач до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 06.01.1998, головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації.

На замовлення позивача ТОВ « ЕЛ ЕНД ДЖИ МІТЕРІНГ`розроблено «Робочий проект обладнання вузла обліку теплової енергії» у квартирі АДРЕСА_1 .

У квартирі АДРЕСА_1 на підставі робочого проекту обладнання вузла обліку теплової енергії, розробленого ТОВ « ЕЛ ЕНД ДЖИ МІТЕРІНГ», погодженого ПАТ « Київенерго», встановлений вузол обліку теплової енергії ULTRAHEAT T230 (заводські номери 55533769 та 68559067)), що підтверджується Актом введення в експлуатацію вузла комерційного обліку теплової енергії від 16.11.2015, підписаний представником виконавцем послуг та споживачем.

Встановлений в квартирі позивача теплолічильник, пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434. Вказане свідоцтво чинне до 20 грудня 2027 року.

До листопада 2019 року нарахування оплати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 здійснювалось з урахуванням показань приладу обліку теплової енергії, що встановлений в квартирі. Проте, станом на грудень 2019 теплолічильник не відображається в особистому кабінеті позивачки на сайті КП «ГІОЦ», а нарахування оплати за послуги з централізованого опалення здійснювались КП «Київтеплоенерго» з урахуванням показань внутрішньо будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавцем), у даному випадку послуг з постачання теплової енергії, та фізичною особою (споживачем), урегульовано Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Законом України «Про теплопостачання».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Так, згідно статті 6 Закону України «Про теплопостачання» державна політика у сфері теплопостачання базується на принципах: зокрема, забезпечення захисту прав та інтересів споживачів; забезпечення впровадження засобів обліку і приладів регулювання споживання теплової енергії.

До прийняття порядку, яким мала бути встановлена процедура взяття на абонентський облік, а також здійснений перегляд інших нормативно-правових актів протягом 6 місяців з дня опублікування Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», діяли Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила).

Відповідно до абз. 2 пункту 10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до п. 29 Правил споживач має право: зокрема, на установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку.

Згідно вимог абз.5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення № 630, у разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»:

вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності);

вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та не потребує розроблення проектної документації, видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла розподільного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, оператором зовнішніх інженерних мереж, виконавцем відповідної послуги.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузли розподільного обліку теплової енергії у випадках, коли це технічно неможливо, не встановлюються.

У такому разі для визначення обсягу теплової енергії, спожитої на потреби опалення, на всіх опалювальних приладах (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) особами, визначеними частинами другою і третьою цієї статті, повинні бути встановлені прилади - розподілювачі теплової енергії, крім випадків, коли це економічно недоцільно.

Модель приладу - розподілювача теплової енергії визначається власником (співвласниками) будівлі за погодженням з виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги.

Усі опалювальні прилади при застосуванні вузлів розподільного обліку теплової енергії або приладів - розподілювачів теплової енергії обладнуються автоматичними регуляторами температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм.

Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії затверджується Кабінетом Міністрів України. За наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2018 року № 829 затверджено Порядок визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії.

Пунктом 6 Порядку № 829 передбачено, що технічна можливість встановлення вузлів розподільного обліку наявна за відповідності внутрішньобудинкової системи опалення всім таким критеріям: окреме відгалуження системи опалення для окремого приміщення, наявність якого встановлено під час візуального огляду та яке передбачене принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення будівлі (за наявності); принциповою схемою внутрішньобудинкової системи опалення передбачено технічну можливість встановлення автоматичних регуляторів температури в приміщеннях для регулювання споживання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що не призведе до порушень гідравлічного режиму внутрішньобудинкової системи опалення будівлі; під час встановлення вузла розподільного обліку буде забезпечено дотримання вимог застосування засобу вимірювальної техніки та умов його належної експлуатації, що зазначені у технічній (супровідній) документації на цей засіб; можливість забезпечення вільного доступу для зняття показань приладу обліку, його обслуговування, заміни під час подальшої експлуатації.

Згідно п. 3 Порядку № 829 розподільний облік споживання комунальної послуги з постачання теплової енергії в окремих приміщеннях будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж і оснащена вузлами комерційного обліку теплової енергії, забезпечується шляхом встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії на вводі трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення в окреме приміщення будівлі або приладів - розподілювачів теплової енергії на опалювальних приладах.

Відповідно до вимог п. 10 Порядку № 829 оснащення окремих приміщень у будівлях вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 09 серпня 2018 року № 205, за наявності окремого відгалуження системи опалення у квартиру, інше житлове або нежитлове приміщення встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії для такої квартири (приміщення) є обов`язковим.

З огляд на те, що Порядок № 829 набрав чинності лише 24.10.2018, то положення та вимоги даного порядку мають застосовуватися з моменту набрання ним чинності, до нових відносин, які визначають процедуру встановлення вузлів розподільного обліку комунальної послуги з постачання теплової енергії та не мають зворотної сили до вже встановлених лічильників, які були прийняті на облік.

Відповідно до статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, Порядок № 829 не передбачає необхідність приведення раніше встановленого вузла обліку у відповідність до цього Порядку та не встановлює заборони щодо врахування показників за такими лічильниками, які надаються споживачами. Вказаний порядок не передбачає повторне прийняття на абонентський облік вузла розподільного обліку відповідно з новою процедурою, який раніше був прийнятий на абонентський облік, до набрання чинності Порядку № 829.

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 02.11.2021 року у справі №756/2361/20 (провадження № 61-10724св21).

Враховуючи, що зміна законодавства, що регулює питання порядку встановлення та прийняття на облік вузла розподільчого обліку теплової енергії, не припиняє можливість споживача теплової енергії за наявності встановленого у передбаченому порядку (на момент встановлення) індивідуального приладу обліку тепла оплачувати такі послуги за показниками відповідного лічильника, суд вважає, що відповідачем КП «Київтеплоенерго» неправомірно знято з обліку встановлений в квартирі АДРЕСА_1 прилад обліку теплової енергії та, як наслідок, неправомірно нараховано оплату за послугу з постачання теплової енергі без урахування щомісячних показників такого лічильника.

Встановлений в квартирі позивача теплолічильник пройшов повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається, що він відповідає вимогам ДСТУ EN 1434. Вказане свідоцтво чинне до 20 грудня 2027 року.

Постановою Кабінету Міністрів № 412 «Про деякі питання перевірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного часу» установлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Аналізуючи зазначене, суд вважає, що дії відповідача щодо зняття з обліку встановленого згідно проекту лічильника в належній на праві власності ОСОБА_1 квартирі АДРЕСА_1 та проведення нарахування їй оплати за комунальну послугу з постачання теплової енергії в опалювальні сезони 2019-2024 років без урахування щомісячних показників лічильника (заводські номери 55533769 та 68559067), є неправомірними.

З огляду на неправомірність дій відповідача щодо зняття з обліку встановленого в квартирі позивачки приладу обліку теплової енергії та нарахування оплати за комунальну послугу з централізованого опалення в опалювальні сезони 2019-2024 років без урахування щомісячних показників лічильника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині зобов`язання КП «Київтеплоенерго» здійснювати нарахування оплати за постачання теплової енергії у вказану квартиру в опалювальні сезони 2019-2024 років з урахуванням показань вузла розподільного обліку тепла, що встановлений в квартирі.

З огляду на зазначене, обґрунтованими є й позовні вимоги про зобов`язання Комунального підприємства «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахувань за теплопостачання з жовтня 2019 року по день ухвалення рішення у справі, враховуючи показники приладу обліку спожитого тепла (заводські номери 55533769 та 68559067) у квартирі АДРЕСА_1 та розмір здійснених ОСОБА_1 платежів за послугу з постачання теплової енергії.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої хвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивачі звільнені від сплати судового збору при подачі позову за результатами розгляду судом (задоволено три немайнові вимоги), судовий збір за розгляд справи відповідно до розміру задоволених позовних вимог (1211,20 х 3 = 3633,60 грн.) підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про захист право споживачів- задовольнити.

Визнати неправомірними дії Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» щодо зняття з обліку вузлів розподільного обліку теплової енергії та проведення нарахування за комунальні послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в опалювальні сезони 2019-2024 роки без урахування щомісячних показань лічильників (заводські номери 68559066 та 68559067), що обліковують теплову енергію по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГ`О» у своєму програмному комплексі повернути на облік вузли розподільного обліку теплової енергії, що встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснити ОСОБА_1 перерахунок нарахувань за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії починаючи з жовтня 2019 року, враховуючи показання вузлів розподільного обліку теплової енергії (заводські номери 68559066 та 68559067), які встановлені в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , та розміри здійснених оплат.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь держави судовий збір у розмірі 3633,60гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Луценко