Справа №339/358/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Латик В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Болехівської міської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернуласяз позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно: земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Вільна Україна» с.Міжріччя розміром 1.02 в умовно кадастрових гектарах без визначенням меж цієї ділянки в натурі (на місцевості), яке успадкувала після смерті ОСОБА_2 ; земельні ділянки площею 0.4989 га, 0.2699 га, 02121 га, які згідно державних актів надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Міжрічанської сільської ради і належали ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вона є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Батько ОСОБА_2 , як колишній працівник колгоспу, під час розпаювання колгоспних земель отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Вільна Україна» с. Міжріччя Калуського району Івано- Франківської області, розміром 1,02 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості ), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку пай серії PH № 290656, виданого Міжрічанською сільською радою Болехівської міської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер і його дружина ОСОБА_3 прийняла спадщину на вище вказану земельну частку (пай), однак не виготовила документів на спадкове майно.

ОСОБА_3 на праві власності належали на земельні ділянки площею 0.4989 га, 0.2699 га, 02121 га, які згідно державних актів надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Міжрічанської сільської ради.

Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина, яку позивач прийняла за заповітом від 12 березня 2001 року. Однак, звернувшись з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримала відмови, оскільки в державних актах на право власності на земельні ділянки неправильно вказано прізвище її матері ОСОБА_4 замість ОСОБА_3 та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) PH № 290656, виданого Міжрічанською сільською радою Болехівської міської ради зазначено прізвище батька ОСОБА_5 замість ОСОБА_2 .

У зв`язку з написанням неправильно прізвищ батьків у правовстановлюючих документах на спадкове майно неможливо встановити факт належності їй даного майна і оформити спадкові документи.

14 серпня 2024 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено до підготовчого засідання.

16 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з"явилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи та подали заяви про розгляд справи проводити без їх участі (а.с.73).

Такі дії не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, представник відповідача подала заяву, в якій вказує, що не заперечує проти задоволення позову (а.с.59).

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що предметом розгляду справи є спадкування позивачам земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Вільна Україна» с.Міжріччя без визначенням меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) та земельних ділянок, площею 0.4989 га, 0.2699 га, 02121 га після смерті батьків позивача.

Встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.75), де в свідоцтві про народження його прізвище зазначено ОСОБА_6 .

18 червня 1956 року він уклав шлюб з ОСОБА_7 , але в свідоцтві про укладення шлюбу його прізвище зазначено як ОСОБА_8 і подружжя обрали спільне прізвище - ОСОБА_8 . ( а.с.104).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася дочка ОСОБА_9 , позивач по справі, прізвище якої зазначено у свідоцтві про народження, як прізвище батьків - ОСОБА_8 , ( а.с.18)

В подальшому позивач змінила прізвище після одруження з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_10 » (а.с.119).

29 лютого 1996 року батько позивача ОСОБА_2 отримав право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Вільна Україна» с. Міжріччя, Калуського району, Івано- Франківської області, розміром 1,02 в умовно кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку пай серії PH № 290656, виданим Міжрічанською сільською радою Болехівської міської ради (а.с.12), де допущено помилку в написанні власника прізвища та зазначено помилково ОСОБА_8 замість ОСОБА_6 .

З журналу реєстрації видачі сертифікатів, вбачається, що згідно порядкового номеру № НОМЕР_1 та №186 за ОСОБА_5 зареєстровано сертифікат PH № 290656, площа паю 1,02 (а.с.79-81).

За життя батько позивача розпорядився своїм майно, склавши заповіт 12 березня 2001 року в її користь, але в заповіті його прізвище заназначено як ОСОБА_6 .

Згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 квітня 2024 року встановлено факт родинних відносин про те, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_3 та батьком позивача ОСОБА_11 (а.с.16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с.8) і після його смерті відкрилася спадщина.

Як зазначено в ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270 ЦК України строк.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як свідчать матеріалди справи, позивач, будучи спадкоємцем, як за законом, так і за заповітом та проживаючи окремо від батька, спадщину не прийняла.

Дружина спадкодавця ОСОБА_3 прийняла спадщину згідно ч.1 ст.1270 ЦК України на вище вказану земельну частку (пай), оскільки на день смерті була зареєстрована і проживала разом з ним (а.с.77).

Крім того, ОСОБА_3 на праві власності належали на земельні ділянки площею 0.4989 га, 0.2699 га, 02121 га, які згідно державних актів (серія ЯД №817197 від 11 листопада 2008 року, серія ЯД №817082 від 11 листопада 2008 року, серія ЯД №825115 від 11 листопада 2008 року) надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Міжрічанської сільської ради, у вказаних актах допущено помилку в написанні власника прізвища та зазначено помилково ОСОБА_6 замість ОСОБА_8 (а.с.13-14а).

ОСОБА_3 проживала одна до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с.9, 76).

За життя ОСОБА_3 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт 12 березня 2001 року в користь своєї дочки, позивача по справі.

Позивач у визначений законом термін 26 жовтня 2016 року, тобто шестимісячний термін з дати смерті спадкодавця (03 жовтня 2016року), звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ( а.с.107).

Разом з тим, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , оскільки в державних актах на право власності на земельні ділянки неправильно вказано прізвище її матері ОСОБА_4 замість ОСОБА_3 та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) PH № 290656, виданого Міжрічанською сільською радою Болехівської міської ради зазначено прізвище батька ОСОБА_5 замість ОСОБА_2 (а.с.10-11, 74, 107, 116).

Так, дійсно у сертифікаті на право на земельну частку (пай) зазначено прізвище батька ОСОБА_5 , що є помилковим, оскільки у свідоцтві про його народження зазначений ОСОБА_6 ( а.с.6).

Помилковим також є написання в державних актах на право власності на земельні ділянки прізвище матері ОСОБА_4 , яке вона набула внаслідок укладення шлюбу, оскільки у свідоцтві про одруження, зазначено, що вона змінила прізвище на ОСОБА_8 (а.с. 104).

Таке ж прізвище ОСОБА_8 зазначено і в свідоцтві про смерть спадкодавця ОСОБА_3 ( а.с. 9).

Отже, з матеріалів справи встановлено, що в написанні прізвища батьків позивача у Сертифікаті та державних актах допущено помилки, що стало підставою відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Факт розбіжностей у документах суд пов`язує з неуважністю осіб, які видавали документи.

Відтак, позивач позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку.

За правилами статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV, право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , суд, беручи до уваги, що позивач згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України прийняла спадщину, вважає позовні обгрунтованими, законними і підставними, а тому їх слід задовольнити.

За загальним правилом ставка судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір дорівнює 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

До позовної заяви позивачем було додано квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211. 20 грн, тобто в мінімальному розмірі.

Під час судового розгляду позивачем надано оцінку вартості майна станом на 2024 рік, що становить 292691 грн, то 1 % становитиме 2926.91 грн.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1211.20 грн, то з неї слід стягнути на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 1715.71 грн (2926.91-1211.20).

Керуючись ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. 1218, 1223, 1235, 328, 392 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 :

- право на земельну ділянку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Вільна Україна» с.Міжріччя Калуського району Івано-Франківської області розміром 1.02 в умовних кадастрових гектарах без визначенням меж цієї частки в натурі (на місцевості);

- право власності на земельну ділянку, площею 0.4989 га, кадастровий номер :07:001:1185, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с.Міжріччя Івано-Франківської області;

- право власності на земельну ділянку, площею 0.2121 га, кадастровий номер :07:001:0731, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с.Міжріччя Івано-Франківської області;

- право власності на земельну ділянку, площею 0.2699 га, кадастровий номер :07:001:0390, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с.Міжріччя Івано-Франківської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави недоплачений судовий збір у сумі 1715 (одна тисяча сімсот п`ятнадцять) грн 71 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 - реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Болехівська міська рада місцезнаходження пл. І.Франка, 12 м.Болехів Івано-Франківської області.

Суддя Головенко О.С.