Провадження №: 2/755/7873/24
У Х В А Л А

"21" жовтня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про визнання права власності на спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вказана цивільна справа.

16.10.2024 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 подала до суду клопотання про зупинення провадження, у якому просить суд: зупинити розгляд справи № 755/14568/24 до набрання законної сили рішення у справі № 756/6381/24 (визнання заповіту недійсним) та справи № 755/16892/24 (про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 ), що розглядаються Дніпровським районним судом міста Києва, з підстав, що наведені у письмовому клопотанні.

У підготовчому судовому засіданні 21.10.2024 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , кожна окремо, клопотання про зупинення провадження у справі підтримали та просили його задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, про що подала письмові заперечення від 21.10.2024.

Позивач ОСОБА_3 при вирішенні заявленого клопотання підтримала позицію свого представника.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши думку сторін та їх представників, вивчивши клопотання про зупинення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд: визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , яка залишила на ОСОБА_3 заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловчук Ларисою Володимирівною 05.02.2022 за реєстровим № 124. 125. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чоловік ОСОБА_5 , який був зареєстрований на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , спадщину після смерті якого ОСОБА_5 прийняла шляхом проживання разом із ОСОБА_6 на момент його смерті та протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, не заявила про відмову від неї. Після смерті ОСОБА_6 заведено спадкову справу № 8 (номер у Спадковому реєстрі 69134654), дата заведення 12.02.2022 приватним нотаріусом Соловчук Л.В. 17.02.2022 позивач звернулася до приватного нотаріуса Соловчук Л.В. з заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що належала їм на праві спільної власності, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном на підставі заповіту. На підставі поданої позивачем заяви, приватним нотаріусом Соловчук Л.В. була відкрита спадкова справа № 9 (номер у Спадковому реєстрі 69164292), але позивач не встигла оформити свої спадкові права, оскільки 24.02.2022 розпочалася військова агресія російської федерації проти України і приватний нотаріус Соловчук Л.В. наразі перебуває за кордоном, здійснення приватної нотаріальної діяльності Управлінням нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зупинено, договору заміщення з іншим нотаріусом приватний нотаріус Соловчук Л.В. не здійснила. Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається із: квартири АДРЕСА_3 . Окрім позивачки, інших спадкоємців немає. 23.08.2024 позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Синьовид Ірини Олексіївни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане спадкове майно. Постановою від 26.08.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме квартири АДРЕСА_3 , у зв`язку з підтвердженням факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом, а саме ОСОБА_7 . Так як після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 було заведено дві спадкові справи приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соловчук Ларисою Володимирівною, яка тимчасово не діє, в позивача відсутня можливість належним чином отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно (квартиру АДРЕСА_3 ) в іншого нотаріуса, оскільки неможливо передати спадкову справу від нотаріуса якому було призупинено нотаріальну діяльність. Враховуючи неможливість, як спадкоємцем по заповіту належним чином оформити свої спадкові права, виникає необхідність звернутися до Дніпровського районного суду м. Києва з даною позовною заявою.

Приписами ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік випадків, що передбачають обов`язок суду зупинити провадження у справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Посилаючись на необхідність зупинення провадження у даній справі третя особа посилається на те, що у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувають цивільні справи № 756/6381/24 про визнання заповіту недійсним та справа № 755/16892/24 про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 , що на переконання ОСОБА_1 , унеможливлює розгляд даної цивільної справи до вирішення зазначених цивільних справ.

Убачається, що ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Хромової О.О. від 15.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі № 756/6381/24, однак із даної ухвали суд позбавлений можливості встановити суб`єктний склад сторін, предмет та підстави заявленого позову, при цьому до клопотання про зупинення провадження ОСОБА_1 не долучено позовної заяви у вказаній справі, що унеможливлює можливість суду встановити факти, які б надавали можливість суду пересвідчитися у наведених до суду доводах та необхідності зупинити провадження у даній справі. Поряд з цим, ОСОБА_1 щодо заявленого позову у цивільній справі № 755/16892/24 вказала про те, що провадження у справі не відкрито, відтак у суду відсутні підстави для зупинення провадження до розгляду зазначеної справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, -до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 в справі № 6-1957цс16.

Таким чином, суд досліджуючи надані докази на підтвердження вимог клопотання про зупинення провадження у справі дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, оскільки надані до суду докази не дозволяють встановити істотні обставини та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у інших справах. Окрім цього, зупинення провадження по справі призведе до зменшення розумного строку її розгляду та не відповідатиме принципу розумності тривалості судового розгляду.

Так, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18 та від 20.05.2019 в справі № 910/12694/18.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, приймаючи до уваги предмет спору, суд доходить висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , про визнання права власності на спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 251, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 28.10.2024.

Суддя: