Справа №442/4724/24
Провадження №2-о/442/466/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.,

присяжних: Мицак І.М., Макух Р.С.,

з участю секретаря судових засідань Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Виконавчий комітет Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області, особа, стосовно якої розглядається справа про визнання недієздатною: ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

встановив:

11.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та призначити його її опікуном.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що він є онуком ОСОБА_2 , з якою спільно проживає в селі Городківка та на постійній основі доглядає за нею. Необхідність постійного догляду обумовлена похилим віком та станом здоров`я ОСОБА_2 . Майже 10 років тому помер його дідо ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_2 , яка з моменту його смерті залишилась проживати сама і протягом тривалого часу її фізичний та психічний стан не викликав у нього занепокоєнь, проте близько 2 років тому він став помічати у поведінці своєї баби суттєві зміни. Її пам`ять значно погіршилась, а сама ОСОБА_2 стала байдужою до оточуючих, до свого зовнішнього вигляду. Також вона стала скаржитися, на головні болі, запаморочення, втрату сил. Зі слів сусідів йому стало відомо, що вона уже декілька разів блукала по селу, шукаючи свого чоловіка, який давно помер, в результаті чого ним було прийнято рішення переїхати на постійне проживання до неї. З часом, зміни у її поведінці стали проявлятися ще більш явно, вона стала втрачати пам?ять, не пам?ятала буденних речей (чи виключила газ, чи зачинила двері), перестала впізнавати оточуючих, а вночі їй часто вчувалися звуки наче б то хтось стукає в двері або ходить по будинку. Описані симптоми видалися йому досить тривожними, з огляду на що, він був змушений звернутися на консультацію до лікаря-психіатра. Із висновка лікаря-спеціаліста №199 від 15 травня 2024 року вбачається, що у ОСОБА_2 було діагностовано органічний розлад особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку з інтелектуально-мислительним зниженням, психотичною симптоматикою. Внаслідок описаного вище стану здоров?я спричиненого хворобами, когнітивними та психічними розладами ОСОБА_2 є недієздатною, має обмеження життєдіяльності, позбавлена здатності самостійно пересуватися, орієнтуватися у просторі та контролювати свою поведінку, обслуговувати себе на побутовому рівні, вона не може повної мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, з огляду на що потребує не лише постійного медичного нагляду та лікування, а й постійної сторонньої допомоги та контролю, які він їй забезпечую. Він має можливість здійснювати належний догляд за нею. У зв?язку із тим, що ОСОБА_2 не може усвідомлювати своїх дій та керувати ними, вона не може самостійно забезпечувати свою життєдіяльність, що ставить під загрозу її життя та здоров?я, а також реалізацію її охоронюваних законом прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 11.06.2024 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 26.06.2024.

26.06.2024 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м.Львів вул.Кульпарківська 95), провадження у справі зупинено.

11.09.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта.

На підставі ухвали суду від 23.09.2024 провадження в справі відновлено, призначено розгляд справи на 23.10.2024.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав, покликаючись на обставини, викладені у заяві, просить таку задоволити.

Представник ОСОБА_2 адвокат Лучків А.В. заяву підтримав. Зазначив, що спілкувався з ОСОБА_2 та переконаний, що його довірителька дійсно не усвідомлює значення своїх дій. Вона позитивно реагує на заявника, слухає його. Стосунки у них довірчі, тому вважає, що саме заявник має бути опікуном ОСОБА_2 .

Представник Виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та вивчивши письмові докази, дійшов висновку про обгрунтованість заявлених вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З Акту про встановлення факту проживання №9 від 16.05.2024, складеного Меденицькою селищною радою Дрогобицького району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , але за даною адресою не зареєстрований.

ОСОБА_2 хворіє. Дане стверджується висновком лікаря спеціаліста №199 від 15.05.2024 та висновком лікаря-спеціаліста від 02.05.2024.

Висновком судово-психіатричного експерта 31153 встановлено, що ОСОБА_2 страждає хронічним, стійким психічним розладом у формі органічного розладу особистості та поведінки із вираженим психоорганічним синдромом, помірними когнітивним розладами. За своїм психічним станом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_2 потребує стороннього догляду та опіки.

Відповідно до ч.1ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною 3 ст.296 ЦПК України визначено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку, і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Відповідно до ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 41, 60 ЦК України, над недієздатною особою встановлюється опіка. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Водночас, відповідно до ч.5 ст.63 ЦК України, фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи №545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Зібрані у даній цивільній справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 недієздатною, оскільки такими доказами підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, над нею слід встановити опіку.

Так як призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки у такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а у даному конкретному випадку, забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою, то недієздатній ОСОБА_2 задля забезпечення повноцінного здійснення нею своїх прав, слід призначити опікуна.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України, так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому, із змісту норм ЦК України та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Оскільки заявник ОСОБА_1 просить призначити його опікуном недієздатної ОСОБА_2 , тобто надав на те свою передбачену у ст.63 ЦК України обов`язкову згоду, й при цьому обмежень, передбачених ст.64 ЦК України щодо призначення цього заявника опікуном, судом не було встановлено.

Рішенням виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області №110 від 28.08.2024 затверджено подання про призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 .

З вказаного вище подання вбачається, що до виконавчого комітету надійшла заява ОСОБА_1 про надання подання опікунської ради про можливість призначення його опікуном своєї бабусі ОСОБА_2 , 1940 р.н., у випадку визнання її Дрогобицьким міськрайонним судом недієздатною. Також надано копії паспортів, довідка висновок лікаря спеціаліста на ОСОБА_2 , висновок про стан здоров?я М? ОСОБА_4 , витяг про відсутність судимості у ОСОБА_5 . Було проведено обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2 , в результаті якого було встановлено, що вона потребує постійного стороннього догляду.. ОСОБА_2 проживає по АДРЕСА_2 . Проживає у будинку з усіма комунальними зручностями, є усі засоби для повноцінного проживання. Дане питання слухалось на засіданні опікунської ради виконавчого комітету Меденицької селищної ради 27.08.2024 року.

За таких наведених вище обставин справи вимоги заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення недієздатній особі опікуна, підлягають до задоволення у повному обсязі.

За замістом ч.2 ст.299 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною та, як наслідок, встановлення над недієздатною особою опіки та призначення їй опікуна, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.305-309 ЦПК України, ст.ст.22-23 СК України, -

ухвалив:

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 недієздатною.

Встановити опіку над ОСОБА_2 та призначити її опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк дії рішення визначити тривалістю два роки з моменту набрання ним законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу опіки та піклування та органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Роз`яснити учасникам, що дане рішення суду не є безтерміновим, його дія обмежена у часі. Строк дії даного судового рішення може бути продовжено судом за відповідним клопотанням. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного даним судовим рішенням.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Павлів З.С.

Присяжні: Мицак І.М.

Макух Р.С.