Провадження № 2/161/4070/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Шестерніна В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Мельник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

І.Короткий зміст позовних вимог

01.08.2024 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обгрунтовані такими обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 . У визначений законом строк позивачка звернулася до Луцької районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У зв`язку з неможливістю оформлення своїх спадкових прав в нотаріальному порядку позивачка просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

ІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу

Ухвалою суду від 05.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 28.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Витребувано у державного нотаріуса Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області Бегези О.П. належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с. 57).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Торчинська селищна рада подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, щодо задоволення позову не заперечила (а.с. 28).

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

ІІІ.Фактичні обставини справи

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 14.11.1954 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 14.11.1954, а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 05.04.1999, а.с. 5). До дня смерті він проживав в буд. АДРЕСА_1 (довідка №29/03.06.02/24 від 07.02.2024, а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 01.01.2024, а.с. 4). До дня смерті вона проживала в буд. АДРЕСА_1 (довідка №83/03.06.02/24 від 15.07.2024, а.с. 8, витяг з реєстру територіальної громади, а.с. 7).

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 увійшов житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 (технічний паспорт, а.с. 41-45).

Право власності на цей будинок не було зареєстроване (лист КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради №3344/01-04 від 10.06.2024, а.с. 11, Інформаційна довідка №385642558 від 05.07.2024, а.с. 12).

Позивачка є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , а.с. 16, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 та серії НОМЕР_6 , а.с. 17-18).

08.02.2024 позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 (а.с. 52).

Державний нотаріус Луцької районної державної нотаріальної контори Бегеза О.П. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на нерухоме майно (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №717/02-31 від 04.07.2024, а.с. 19).

ІV.Мотиви суду та застосоване законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу УРСР (далі по тексту - ЦК УРСР, діяв до 01.01.2004) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті ії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю (діяв до 01.01.2004) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України свідчить, що по своїй суті такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися тільки тоді, коли суб`єктивне цивільне право виникло і якщо це право порушується (оспорюється або не визнається) іншою особою (див., зокрема, постанову ВС від 21.09.2022 у справі №127/23627/20, постанову ВС у складі ОП КЦС від 05.12.2022 у справі № 233/4580/20. Такий спосіб захисту як визнання права може застосовуватися для захисту (невизнання чи оспорювання) різноманітних приватних прав (зобов`язальних, речових, виключних, спадкових, права на частку в спільній частковій власності і т. д.). Такий правовий висновок викладений в постанові ВС у складі ОП КЦС від 19.02.2024 у справі №567/3/22.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (див. зокрема, постанову ВС від 11.05.2022 у справі №450/3258/17.

За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків.

Спірний житловий будинок належав батькам позивачки на праві спільної сумісної власності. Спадщину після смерті батька, до складу якої увійшла 1/2 частина будинку, прийняла мати позивачки, однак за життя її не оформила. Позивачка мала право на спадкування після смерті матері та реалізувала це право. Оскільки існують перешкоди для оформлення позивачкою своїх спадкових прав в нотаріальному порядку, то такі права повинні бути захищені судом.

Отже, позов слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони та учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: Торчинська селищна рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: Волинська обл, Луцький р-н., смт. Торчин, вул. Незалежності, 103; код в .

Повний текст рішення суду складено - 18.09.2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Д. Шестернін