Справа № 274/5554/24 Провадження № 2/0274/1418/24 РІШЕННЯ
22.10.2024 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. за участю секретаря судового засідання Павлюк-Жук А.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай),
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель реформованого КСП "Дружба" с. Закутинці Бердичівського району Житомирської області.
Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 відповідно до записів трудової книжки 10.03.1995 була прийнята на роботу в КСП «Дружба» с. Закутинці Бердичівського р-н на посаду обліковця. Протоколом №2 засідання правління КСП «Дружба» с. Закутинці Бердичівського району від 04.04.1995 вирішено рекомендувати зборам уповноважених прийняти її в члени колгоспу по контракту з 09.03.1995, що в подальшому і відбулося.
КСП «Дружба» було реорганізовано, 15.11.1995 видано державний акт на право колективної власності серії ЖТ 02-08 №000006, однак ОСОБА_3 не було включено до списку додатку до держаного акту на право колективної власності, особистий державний акт (сертифікат) на її ім`я не виготовлявся, хоча вважає, що таке право за нею зберігається.
Указані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 04.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.
26.08.2024 представник відповідача подала до суду у якому просила застосувати строк позовної давності, посилаючись на те, що відповідно до ст. 71 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється три роки. Оскільки позивач знала про порушене свої право ще у 1995, то строк позовної давності сплив ще до набрання чинності ЦК України 2003, тому суд зобов`язаний самостійно застосувати наслідки його спливу.
Ухвалою суду від 12.09.2024 закрито проведення підготовчого засідання, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник позивача звертає увагу що за наявних доказів, хоча і відсутній запис у трудовій книжці про прийняття позивача в члени КСП, вона ним була, про що свідчать відмітки про трудодні , і помилково не була включена до списку додатку, а тому набула право на земельну частку пай. Вважає, що строк позовної давності слід обраховувати з моменту отримання відповіді з Головного управління держгеокадастру у Житомирській області.
Позивач також пояснила, що дійсно їй про порушене право було відомо ще у 1995, однак у зв`язку із необхідністю зібрання доказів та проживання в іншій країні і лише зараз змогла звернутися до суду.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила з підстав його необгрунтованості та недоведеності. Вважає, що позивач не довела належними доказами, що була прийнята у члени КСП, процедура її прийняття не була завершена прийняттям рішення про це загальними зборами, як того вимагає п 3.2 Статуту КСП, запис у трудовй книжці про це також відсутній. Окрім того, просила застосувати строк позовної давності.
Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законом порядку. Кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), визначається списком, що додається до Держаного акту на право колективної власності на землю, який у разі потреби уточнюється і підписується головами відповідної ради і підприємства.
Указом Президента України від 08.08.1995 № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
За змістом ст. ст. 22, 23 ЗК України (у редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член КСП, включений до списку, що додається до Держаного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у томі числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами такого підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.
Частиною 1 ст. 19 вказаного Закону визначено, що трудові відносини членів підприємства регулюються цим Законом і статутом підприємства, а громадян, які працюють за трудовим договором або контрактом, - законодавством про працю України.
Отже, вказаними нормами визначено, що у трудових відносинах з колективним сільськогосподарським підприємством можуть перебувати як його члени так і наймані працівники, що не є членами підприємства.
Питання членства осіб у сільськогосподарському підприємстві, відповідно до ст. 4 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» регулюються Статутом підприємства, яким, зокрема, визначається порядок вступу до підприємства і припинення членства в ньому, принципи формування спільної власності та права членів щодо неї.
У спірних правовідносинах основою виникнення права членства та набуття членських прав є юридичний склад, що включає в себе прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про прийняття заявника до членів колективного сільськогосподарського підприємства та його трудова участь у діяльності цього підприємства.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до п. 11 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , у період з 10.03.1995 по 28.02.1997 працювала на посаді обліковця у КСП "Дружба" с. Закутинці, Бердичівський район, Житомирська область, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Архівним витягом № 84. від 19.04.2017 протоколу № 2 засідання правління КМП «Дружба» від 04.04.1995 вирішили рекомендувати зборам уповноважених прийняти ОСОБА_3 в члени колгоспу по контракту з 09.03.95 обліковцем.
Відповідно до листа Відділу № 2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 24.06.2024 за № 2308/35-24, ОСОБА_3 не було включено до списку додатку до Державного акту на право колективної власності по КСП "Дружба", с. Закутинці, Бердичівського району, Житомирської області. Відповідно до Книг реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП "Дружба", с. Закутинці, Бердичівського району, Житомирської області на ім`я ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) не виготовлявся. Згідно з Книгою записів реєстрації державних актів на право колективної власності на землю на території Бердичівського району Ради народних депутатів, КСП "Дружба", с. Закутинці, Бердичівського району, Житомирської області був виготовлений та виданий державний акт на право колективної власності на землю серії ЖТ 02-08 № 000006 від 15.11.1995, про що свідчить запис у Книзі за реєстраційним № 6.
Статутом КСП "Дружба" (п. 3.2) визначено, що прийняття в члени підприємства проводиться правлінням підприємства в присутності особи, яка подала заяву, з послідуючим затвердженням на загальних зборах членів підприємства. Заява про вступ у члени підприємства має бути розглянута на протязі місяця. Підприємство має право при прийнятті в члени підприємства встановити випробувальний строк до трьох місяців. В члени підприємства не приймаються громадяни, які залучаються для виконання тимчасових або сезонних робіт.
Пунктом 3.3 Статуту передбачає, що на кожного члена підприємства ведеться "Трудова книжка" відповідного зразка.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , колишній чоловік позивача, зазначив, що у 1995 позивачу запропонували посаду обліковця, позивач написала заяву. Він був присутній на засіданні правління, де її рекомендували прийняти у члени КСП. В кінці 1995 відбулися збори, на яких зачитали її заяву і одноголосно проголосували про прийняття її у члени КСП. Йому відомо, що тричі перероблялись списки додатки, оскільки не всі були включені.
Свідок ОСОБА_5 , староста с. Закутинці, повідомив, що з 1990 працював головним агрономом у КСП, ОСОБА_6 працювала обліковцем у тракторній бригаді цього ж КСП. Вказав, що нікому не відмовляли у прийнятті в члени КСП, всі хто працював були його членами. Процедура прийняття у члени КСП передбачала розгляд на правлінні і подальше затвердження зборами. Він має запис у своїй трудовій книжці про те, що прийнятий у члени КСП.
Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акту на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.
Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: - перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; - отримання цим підприємством державного акту на право колективної власності на землю; - включення особи до списку, доданого до цього акту.
Як встановлено, державний акт серії ЖТ 02-08 № 000006 на землі КСП "Дружба", с. Закутинці, Бердичівського району, Житомирської області був виготовлений та виданий 15.11.1995.
В свою чергу, позивач не була включена до списків пайовиків земель КСП, який доданий до державного акту, а також не отримувала сертифікат, що нею і не заперечується.
Водночас, у трудовій книжці відсутній запис про прийняття її у члени КСП «Дружба».
Сам по собі запис про прийняття на роботу у КСП не підтверджує належним чином факт її членства, а може свідчити про існування між позивачем та КСП відносин за договорами найму тощо.
Однак, якщо трудові відносини позивача виникли на підставі трудового договору, а не членства в цьому колективі (в КСП «Дружба»), то вони не передбачають права на одержання у власність земельної частки (паю). Право на одержання частки землі мають лише члени таких колективів, які залишались у ньому на час приватизації землі. При вирішенні цих питань законодавством не передбачена можливість врахування відроблених особою, яка претендує на отримання земельної частки, трудоднів, виходів на роботу, характеру виконуваної роботи.
Отже, необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві.
Посилання позивача на протокол №2 засідання правління КСП «Дружба» с. Закутинці Бердичівського району від 04.04.1995, яким вирішено рекомендувати зборам уповноважених прийняти її в члени колгоспу по контракту з 09.03.1995, суд не приймає до уваги, адже таке рішення мало би бути затверджено загальними зборами членів підприємства, як того вимагав п. 3.2 Статуту КСП «Дружба».
Всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, позивач не надала суду доказів того, що вона будь-коли була членом КСП у визначеному порядку, заяв про витребування доказів до суду не надходило.
Тобто, в ході розгляду справи не було доведено той факт, що позивач являлась членом КСП «Дружба» с. Закутинці Бердичівського району, та, зокрема, була такою на час видачі державного акту.
За такого, в зв`язку з не доведенням позивачем тих обставин, що вона була членом КСП «Дружба» та має право на отримання земельної частки (паю), суд позбавлений підстав для задоволення позовних вимог.
Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне.
Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 22 травня 2018 року у справі №369/6892/15-ц (провадження №14-96цс18) та від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (провадження №14-452цс18), сформулювала висновок, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.
Оскільки заявлений позов не обгрунтований, то підстави вирішувати питання позовної давності відсутні.
V. Розподіл судових витрат
На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог, судовий збір покладається на позивача.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
У задоволенні позову ОСОБА_3 до Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Семенівська сільська рада Бердичівського району Житомирської області, адреса: вул. Героїв Майдану, 4, с. Семенівка, Бердичівський район, Житомирська область, 13372, .

Повний текст рішення виготовлено 30.10.2024.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА