справа №176/12/24
провадження №2/176/350/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 вересня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

з участю секретаря с/з Коваленко О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилалася на те, що 28.12.2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № 1/4405110 за яким відповідач отримав грошові кошти в сумі 100 000 грн. строком на 72 місяці. В подальшому, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» 29 серпня 2023 року укладено договір №4-2023 відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 . На момент виникнення у ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» права вимоги за кредитним договором з боку ОСОБА_1 існувала заборгованість станом на 22.12.2023 року в розмірі 160986,45 грн. Але відповідач свого обов`язку зі сплати заборгованості ані на користь первісного кредитора, ані на користь нового кредитора до теперішнього часу не виконав. Тому для відновлення порушеного права позивач вирішив звернутися із вказаним позовом до суду, в якому просить стягнути на свою користь суму заборгованості та понесені судові витрати.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2024 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відзиву на позов від відповідача до суду не надходило.

Відповідачу, відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Відповідно до роздруківки із сайту Укрпошти, поштовий конверт повернувся до суду.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про день та час розгляду справи у спосіб, передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

28 грудня 2021 року між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1/4405110.

Відповідно до п.1.1 Договору, кредитор надає позичальнику кредит у сумі 100000, 00 грн. строком на 72 місяці до 27.12.2027 року включно. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту як день повернення кредиту.

Згідно п.1.2 Договору кредит надається Позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № НОМЕР_1 .

Відповідно до п.п.1.4.1, 1.4.2 позичальник зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду щомісячно в розмірі 15 % річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно в розмірі 2,35 % від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Договору.

Згідно п. 3.1 Договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісіями у разі їх наявності) згідно умов договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період , за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей , визначених Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.3.2 Договору у разі порушення позичальником без поважних причин вимог п.п.2.2.3- 2.2.9 Правил, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 1 % від суми кредиту, визначеної в п.1.1. Договору, за кожен випадок порушення. (а.с.40-41)

29 серпня 2023 року між ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» і АТ «КРДІ АГРІКОЛЬ БАНК» був укладений Договір відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 2.1 Договору первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

На підставі Договору відступлення права вимоги від 29 серпня 2023 року АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відступило право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ».

Про відступлення права вимог та необхідність погасити заборгованість позивач повідомив відповідача листом від 15.09.2023 року. (а.с.18 зворот)

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За загальним правилом зобов`язання виконуються тими самими особами, які були кредитором і боржником під час їх виникнення. Але законодавство передбачає можливість заміни осіб (як кредитора, так і боржника) при збереженні предмета і змісту зобов`язання. Стосовно обсягу прав, що переходять до нового кредитора, Цивільний Кодекс України у ст. 514 закріплює правило, згідно з яким до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» являється новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач.

У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, і за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 626 ч.1, 627, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Прийняті на себе зобов`язання по кредитному договору ОСОБА_1 належним чином не виконував про що свідчать відомості, викладені у розрахунках заборгованості та виписці по рахунку. (а.с. 6 зворот 24-35)

Відповідно до розрахунку заборгованості реєстру прав вимог до договору про відступлення права вимоги від 15 вересня 2023 року ОСОБА_1 має непогашену заборгованість за кредитним договором 1/4405110 від 28.12.2021 у розмірі 160 986,45 грн. з яких: 88995,87 грн. рахунок строкової заборгованості, 10104,13 грн. рахунок простроченої заборгованості, 34282,62 грн. рахунок нарахованих відсотків, 11153,83 грн. рахунок прострочених відсотків, 2350 рахунок комісії, 14100 грн. рахунок простроченої комісії.

Щодо стягнення заборгованості по комісії в сумі 2350,00грн та простроченої комісії в сумі 14100,00грн, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1.4.2. кредитного договору від 28.12.2021 позичальнику було встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється: послуги з розрахунку чергових та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування та надання інформаційно-консультативних послуг, а саме: електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості, інформування клієнта про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи активну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

В той же час, інформування позичальника про стан заборгованості, у відповідності до ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування» є послугою яка надається позичальнику безоплатно.

Тобто, умови, викладені пунктом 1.4.2. кредитного договору, обмежують права ОСОБА_1 в порівнянні з правами визначеними у ЗУ «Про споживче кредитування».

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемним.

Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.

Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини третьої статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті ЦК України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Оскільки надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.

Отже, виходячи із принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.

Оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.

Такі висновки викладені Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі №686/14530/15 (провадження №61-13299св22).

Враховуючи те, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 1.4.2 кредитного договору №1/4237437 від 30.11.2021 є нікчемними.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по комісії в сумі 2350,00грн та простроченій комісії в сумі 14100,00грн необхідно відмовити з підстав їх необґрунтованості.

Отже, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з нього 88995,87 грн. в рахунок строкової заборгованості, 10104,13 грн. в рахунок простроченої заборгованості, 34282,62 грн. в рахунок нарахованих відсотків, 11153,83 грн. в рахунок прострочених відсотків, а всього 144536,45 грн.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2684,00грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 88, 526, 530, 610, 611, 612, 625-627, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12,13 81, 263, 265, 274, 279, 280, 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» 04050, м. Київ, вул. Жилянська, 5 б оф. 5, , заборгованість за Кредитним договором № 1/4405110 в розмірі 144536,45 грн. з яких: 88995,87 грн. в рахунок строкової заборгованості, 10104,13 грн. в рахунок простроченої заборгованості, 34282,62 грн. в рахунок нарахованих відсотків, 11153,83 грн. в рахунок прострочених відсотків.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» 04050, м. Київ, вул. Жилянська, 5 б оф. 5, судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку , встановленому ЦПК України в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК