Дата документу 29.10.2024Справа № 554/5053/24
Провадження № 2/554/5716/2024
УХВАЛА

29 жовтня 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Сініцин Е.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 директора ТУ ДБР в місті Полтаві, про визнання відсутності повноважень, визнання порушення майнових прав та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до директора ТУ ДБР в місті Полтаві Маньковського Дениса Володимировича, про визнання відсутності повноважень, визнання порушення майнових прав та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 16.05.2024 року позовна заява була залишена без руху в зв`язку з несплатою судового збору відповідно до заявлених позовних вимог.

Оскільки позивач не усунув недоліки протягом десяти днів з дня отримання Ухвали суду, суд, повернув позовну заяву позивачу Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2024 року.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Полтавського Апеляційного суду.

Полтавський Апеляційний суд скасував Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25.07.2024 року зазначивши підстави: «Отже, скрутне матеріальне становище, на підтвердження якого заявник надав відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору», а також «..висновок суду про те, що ОСОБА_1 не довів, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору, не може бути визнаний достатньо аргументованим..».

Отримавши позовну заяву, суд зобов`язаний при відкритті провадження перевірити дотримання позивачем вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п.4, п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Всупереч вказаній нормі, позивачем не зазначений спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений ст.16 ЦК України, а також викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, потребують уточнення, оскільки ним не вказано чи є він стороною Договору, що укладений між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю, крім того, необхідно вказати яке відношення позивач має до марнотратства бюджетних коштів, оскільки подає клопотання про звільнення від сплати судового збору, в зв`язку з відсутністю сплати саме ним податків в бюджет України, а також необхідно зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач заявляє декілька самостійних позовних вимог про визнання відсутності повноважень, визнання порушення відповідачем майнових прав та стягнення моральної шкоди, які підлягають оплаті в різних розмірах судового збору.

Суд роз`яснює, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік», що на 1 січня 2024 року складає 3 028, 00 гривень, а за подання позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява містить вимоги, що підлягають оплаті у розмірі 0,4 прожиткових мінімуму для працездатних осіб та у розмірі 5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 1 211,20 гривень та 15 140,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», зазначивши, що згідно податкової декларації його доходи за минулий рік становлять 0,00 грн., а пенсію він не отримує, про що надав Рішення Пенсійного фонду.

Дослідивши докази на обґрунтування клопотання, суддя вважає його необґрунтованим, воно не містить зазначення конкретної підстави, закріпленої в Законі.

Так, в ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір», саме на положення якої посилається позивач ОСОБА_1 , зазначено: «Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті».

Тобто, законодавець надав право суду «Суд може..», зменшувати або звільняти від сплати судового збору, а не поклав на суд обов`язок.

Крім того, законодавець вказує: «.. на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті».

Позивач ОСОБА_1 не вказав, на який саме пункт частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» він посилається для звільнення від сплати судового збору:

« 1. Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю».

А також, оцінюючи надані докази позивачем на підтвердження свого клопотання про звільнення від сплати судового збору, а саме: Податкову декларацію про майновий стан за 2023 рік та Рішення Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії від 08.11.2022 №33, суддя вважає, що вони не доводять підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки Рішення Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії датоване 08.11.2022 року, а позов подано 13.05.2024 року, тобто через значний проміжок часу, крім того, позивач надав копію Податкової декларації про майновий стан за 2023 рік, яку сам же і подав до Податкової Служби, тому правильність її заповнення та достовірність внесених в нею відомостей підлягають встановленню.

Більш того, суддя переконаний що жодна фізична особа в Україні не може не отримувати дохід в грошовому чи натуральному або іншому вигляді, оскільки вона є фізичною особою і потребує забезпечення фізичних потреб організму, крім того, держава Україна забезпечує людину, що не має доходу, соціальним захистом, як це закріплено в ст.1 Конституції.

Враховуючи, право суду, а не обов`язок, звільнити позивача від сплати судового збору, а також відсутність належних, допустимих доказів, що обґрунтовують майновий стан ОСОБА_1 , суддя вважає за необхідне відмовити в заявленому клопотанні.

Що стосується висновків Полтавського Апеляційного суду, суддя зазначає, що як вірно вказав Апеляційний суд надані заявником відповідні документи, «може бути підставою для задоволення судом клопотання», тобто, суд першої інстанції вирішує чи задовольняти клопотання чи ні, оскільки документи «можуть бути підставою».

А також, суддя вважає, що достатньо аргументував висновок про відмову в клопотанні про звільнення від судового збору позивачу, який не вказав підстав та не надав належних та допустимих доказів на обґрунтування своєї позиції.

Крім того, як також вірно вказав Апеляційний суд «суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням».

Відповідно, суд, «за своїм внутрішнім переконанням» відмовляє в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, і ця правова категорія не може бути підставою для перегляду судом вищої інстанції.

Суддя вважає недоречним посилання на рішення ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», оскільки ЄСПЛ розглядав ці справи відносно законодавства Румунії та Польщі, ані законодавства держави України.

Оскільки в клопотанні про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 відмовлено, то позивачу необхідно сплатити суму судового збору відповідно до кожної заявленої позовної вимоги, ціни позову, на реквізити: IBAN UA0016722, МФО 899998, отримувач коштів ГУК у Полт.обл/Шевченків р-н//22030101, код класифікації доходів бюджету 22030101 або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви. Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами та належно завіреними копіями необхідно надати до Октябрського районного суду м. Полтави через канцелярію суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177-185, ст.95, ст. 260-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 директора ТУ ДБР в місті Полтаві, про визнання відсутності повноважень, визнання порушення майнових прав та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути зазначені в ухвалі недоліки у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.М. Сініцин.