Справа №751/4675/24
Провадження №2/751/1287/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Шульга В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської міської ради про визнання членом сім`ї наймача житлового приміщення та визнання права користування,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2024 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Карнаух В.А., звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, у якому просить: визначати ОСОБА_1 членом сім`ї наймача житлового приміщення - ОСОБА_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право користування на житлове приміщення (квартиру), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1-5).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 приблизно з 1989 року стала користувачем квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно з 1991 року наймачем іншої частини квартири, яка мала адресу: АДРЕСА_1 став ОСОБА_2 , у якій він був прописаний по день смерті.

Пояснює, що вищезазначена квартира, хоч і мала дві різні адреси, хоча по факту це є неподільна трикімнатна квартира, яка має загальну площу 54,5 кв.м., житлову площу 38,2 кв.м.

З 1991 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Після цього у них народилися спільні діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , хоча відомості про батька у свідоцтвах про народження вказані зі слів матері.

У 2016 році ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали свідоцтво про право власності на житло, на підставі якого вони отримали по 17/75 вищезазначеної квартири, а всього 17/25 частин.

17/25 частин квартири мають загальну площу 36,9 і складаються з кімнат «9,10» житловою площею 25,8 кв.м., в тому числі кімнати «9» площею 14,2 кв.м., кімнати «10» площею» 11,6 кв.м., підсобних приміщень, які знаходяться в спільному користуванні, остання кімната «6» залишилась у користуванні ОСОБА_2 .

17.09.2023 ОСОБА_2 загинув під час нещасного випадку на виробництві. Організацією поховання та отриманням усіх необхідних документів займалася позивач. Після смерті ОСОБА_2 позивач разом із спільними дітьми продовжує проживати у спільній квартирі, утримувати її в належному стані, сплачувати комунальні платежі, і т.д.

26.09.2023 був складений акт про спільне проживання осіб на день смерті, в якому зазначено, що ОСОБА_2 на день смерті проживав разом та вів спільне господарство разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_2 .

Також факт проживання однією сім`єю підтверджується спільними фотографіями та спільним придбанням побутових речей.

З метою визнання позивача членом сім`ї наймача вищезазначеної квартири та визнання за нею права користування квартирою, вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг м. Чернігова, де їй в усній формі було повідомлено, що задля цього їй необхідно надати рішення суду.

Також зазначає, що ОСОБА_1 проживала у вищезазначеній квартирі разом із ОСОБА_2 приблизно з 1991 року та продовжує проживати після смерті ОСОБА_2 , своєчасно сплачує послуги по постачанню комунальних послуг тощо. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жили разом однією родиною, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного для них житла, піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу та мали спільних дітей.

Ухвалою судді від 19.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання (а.с. 38).

Ухвалою суду від 08.07.2024 року замінено первісного відповідача - Виконавчий комітет Чернігівської міської ради, на належного відповідача Чернігівську міську раду. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 61-62).

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про проведення судового засідання без його участі та участі позивача (а.с. 94).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі (а.с. 73).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 25.01.2002 року №6, яким розглянуто клопотання акціонерного товариства «Млибор» про надання гуртожитку по АДРЕСА_3 статусу житлового будинку, надано статус житлового будинку вказаному гуртожитку і закріплено кімнати за прописаними і проживаючими сім`ями в даному будинку на час прийняття рішення (а.с. 80).

Згідно списку проживаючих в гуртожитку ЗАТ «Млибор» по АДРЕСА_2 , площею 23.4 кв. м проживали ОСОБА_1 позивач по справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_4 , площею 11.7 кв. м. ОСОБА_2 (а.с. 81-87).

Згідно статті 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Частиною 1 статті 63 ЖК УРСР передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Стаття 65 ЖК УРСР встановлює, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають - рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Статтею 64 ЖК УРСР визначено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач і члени його сім`ї.

Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

В той же час, частиною 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проживала у квартирі АДРЕСА_5 разом із ОСОБА_2 приблизно з 1991 року та продовжує проживати після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 разом з їхніми спільними дітьми, сплачує послуги по постачанню комунальних послуг за вказаною адресою; здійснювала поховання ОСОБА_2 (а.с. 8, 9, 15, 17, 18, 21, 27, 28). Також з копії технічного паспорту вбачається, що квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_5 фактично є неподільною трикімнатною квартирою (а.с. 19-20). Факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 підтверджується спільними фотографіями та спільним придбанням побутових речей (а.с. 23, 24, 25, 29, 30).

З вищезазначеного вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жили разом однією родиною, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання спільного для них житла, піклувалися один про одного, надавали взаємну допомогу та мали спільних дітей.

При вирішенні даної справи, оцінивши у сукупності докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , членом сім`ї наймача житлового приміщення - ОСОБА_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право користування на житлове приміщення (квартиру), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко