Справа № 395/1578/23
Провадження № 2/395/49/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м.Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орендовського В.А.,

з участю секретарів судового засідання Піддубної Н.С., Понури Л.І.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради, міського голови Новомиргородської міської ради Забажана Ігора Валерійовича про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов позов ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради, міського голови Новомиргородської міської ради Забажана Ігора Валерійовича про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі.

Під час розгляду справи по суті позивач та його представник двічі поспіль не з`явилися у судове засідання.

01.05.2024 року о 13 год. 30 хв. у судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Про повідомлення представника позивача свідчить протокол судового засідання №2572997 від 12.04.2024 року, яка була в судовому засіданні (т 2 а.с.116) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення Укрпошти, згідно якого представник позивача отримав повідомлення про призначене судове засідання особисто 22.04.2024 року (т. 2 а.с. 125). При цьому, суд приймає до уваги положення ст.130 ч.5 ЦПК України, згідно якого вручення судової повістки представникові учасника справи, тобто повідомлення представника позивача, вважається врученням повістки і цій особі. Суд також враховує, що дата і час судового засідання (01.05.2024 року о 13 год. 30 хв.) були узгоджені з представником позивача у судовому засіданні 12.04.2024 року (т 2 а.с. 120 і відповідний відео та звукозапис судового засідання).

Незважаючи про обізнаність та попереднє узгодження судом питання щодо дати судового засідання, представник позивача надала суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з поганим самопочуттям та необхідністю звернення до лікаря, проте будь-яких доказів про тимчасову непрацездатність суду не було подано. Позивач у судове засідання не з`явився також, причин неявки суду не повідомив.

01.05.2024 року суд відклав розгляд справи на 22.05.2024 року на 15 год. 00 хв.

У судове засідання на 22.05.2024 року на 15 год. 00 хв. позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету представника позивача адвоката Бойко Я.Р. 02.05.2024 року (т. 2 а.с.157). Окрім того факт повідомлення представника позивача про судове засідання на 22.05.2024 року о 15 год. 00 хв. підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Укрпошти, згідно якого представник позивача отримала повідомлення про призначене судове засідання особисто 07.05.2024 року (т. 2 а.с. 154). Позивач та представник позивача-адвокат Бойко Я.Р. не з`явилися у судове засідання і не повідомили суд про причини неявки у судове засідання, що відповідно до ст.131 ч.3 ЦПК України свідчить про неявку без поважних причин позивача та його представника у судове засідання.

З вище викладеного вбачається, що позивач та його представник, будучи обізнані про дату, час та місце розгляду справи, у встановленому законом порядку, повторно не з`явилися у судове засідання (двічі поспіль) без поважних причин.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки у судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У відповідності до ст. 257 ч.1 п.3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання.

У зв`язку з наведеним, враховуючи розумність строків розгляду справи судом, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивач та його представник повторно (двічі підряд) не з`явилися у судове засідання без поважних причин, при цьому були повідомлені належним чином про час, дату і місце судового засідання.

Що стосується клопотання представника позивача-адвоката Бойко Я.Р. про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям та необхідністю звернення до лікаря, то до суду будь-яких належних та допустимих доказів даного факту не надано, що ставить під обґрунтований сумнів наявність стану тимчасової непрацездатності представника позивача. Суд приймає до уваги положення ст.257 ч.1 п.3 ЦПК України, згідно якого суд зобов`язаний залишити позов без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у судове засідання незалежно від причин неявки.

Законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи. Саме тому, повторна неявка позивача у судове засідання, незалежно від поважності її причин, зобов`язує (а не надає право) залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, положення ст.257 ч.1 п.3 КПК України покликане дисциплінувати позивача (представника позивача), як ініціатора судового розгляду, та стимулювати його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Представники відповідачів у судовому засіданні зазначили про необхідність залишення позову без розгляду так як затягування розгляду справи та порушення розумних строків призводить до невизначеності у подальших діях відповідача Новомиргородської міської ради, змушує нести зайві витрати коштів громади і просили врахувати, що позивач та її представник з самого початку провадження у даній справі необґрунтовано затягують її розгляд. Також представники відповідачів просили врахувати суд, що вимога ст. 257 ч.1 п.3 ЦПК України про необхідність залишення позову без розгляду є обов`язковою для виконання судом, при цьому заявили усну вимогу про компенсацію здійснених відповідачем Новомиргородською міською радою витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що позивач та його представник повторно не з`явилися у судове засідання без поважних причин, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали до суду, розгляд справи у відсутність позивача (представника позивача) є неможливим, а тому суд залишає позов без розгляду. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду в справі №465/6555/16-ц від 28.10.2021 року.

Що стосується судових витрат, то слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 т. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено наступне:

«Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268)».

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, представником відповідача Новомиргородської міської ради - Бєляєвою А.М. надано суду: копію договору про надання правової допомоги № 59 від 26.02.2024 р., копію акту виконаних робіт від 11 березня 2024 року, копію платіжного доручення від 21.03.2024 року, відповідно до якого, на рахунок представника відповідачів адвоката Дубинського В.М. відповідачем Новомиргородською міською радою сплачено 50 000 гривень.

Проаналізувавши вказані копії письмових доказів підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених відповідачем Новомиргородською міською радою витрат, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, кількість судових засідань, в яких брав участь адвокат, виходячи з предмету спору, значення справи для сторін, її складності, а також критеріїв реальності адвокатських послуг, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачем витрат на правничу допомогу, проте їх розмір має складати 20 000 грн.

Керуючись ст.ст.257 ч.1 п.3, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради, міського голови Новомиргородської міської ради Забажана Ігора Валерійовича про визнання незаконними та скасування розпоряджень, поновлення на роботі залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Новомиргородської міської ради судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали складено 27 травня 2024 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський