УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Гордійчук І.О.

секретаря судового засідання Баланович М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про стягнення з ГУПФУ в Рівненській області на користь ОСОБА_1 81983,81 грн., в порядку спадкування , належну померлому ОСОБА_3 , суми нарахованої, але не виплаченої пенсії, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/15971/22 та на користь на користь ОСОБА_2 81983,81 грн., в порядку спадкування , належну померлому ОСОБА_3 , суми нарахованої, але не виплаченої пенсії, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №460/15971/22

Ухвалою суду від 31.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 17.07.2024 закрито підготовче провадження по справі.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі.

Свою заяву мотивує тим, що Головне управління є суб`єктом владних повноважень. Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 22.01.2020 у справі № 813/1045/18 у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України.

У судове засіданні представник позивача не з`явився, у заяві від 03.07.2024 зазначила про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, заперечила щодо заявленого клопотання про закриття провадження у справі, оскільки даний спір не є публічно правовим, а являється спадковим спором.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у заяві від 02.08.2024 просив розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.

Позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат.

Відповідно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбаченістаттею 608 ЦК України.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з положеннями частини 1статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Предметом позовних вимог є стягнення з відповідача на користь позивачів нарахованої, але не отриманої спадкодавцем за життя суми пенсії. Вказані вимоги є майновими. Тому спір слід розглядати за правилами цивільного судочинства, а клопотання про належність спору до юрисдикції адміністративного суду є не обґрунтованими.

Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц, від 3 квітня 2019 року у справі № 808/1346/18, від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17, від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18.

За таких обставин, відсутні підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.255 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.353,354,441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про стягнення коштів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О.Гордійчук