Справа № 157/870/24 Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С.
Провадження № 22-ц/802/870/24 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Киці С. І.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою.

Покликався на те, що він із 28 лютого 2013 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , яка має двох неповнолітніх дітей дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від попереднього шлюбу з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також зазначав, що під час проживання у шлюбі з ОСОБА_3 , у них ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась дочка ОСОБА_7 . Усі неповнолітні діти спільно проживають з ним та дружиною та знаходяться на його утриманні, що підтверджується наданими ним письмовими доказами.

Враховуючи наведене, та з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, заявник ОСОБА_1 просив суд у порядку окремого провадження встановити факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей дочок ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 липня 2024 року провадження у даній цивільній справі було закрито.

Вважаючи вказану ухвалу незаконною, представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що встановлення факту перебування дітей на утриманні його довірителя ОСОБА_1 необхідно останньому для отримання відстрочки від мобілізації як це передбачено чинним законодавством.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

У поданій апеляційній скарзі представник заявника просив суд розгляд справи провести у їх відсутності.

Колегія суддів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимога заявника про встановлення факту перебування дітей на його утриманні пов`язана з публічно-правовими відносинами - звільненням від військової служби, а тому підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції неможна.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із ч. 5 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30 травня 2018 року по справі № 761/16799/15-ц.

Суд зазначає, що відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Також на підставі Додатку № 5 «Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ № 560 від 16 травня 2024 року, вбачається, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, для підтвердження права на відстрочку подають документи, зокрема, свідоцтво про народження дітей (трьох і більше) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: свідоцтво про реєстрацію шлюбу з матір`ю (батьком) дітей (трьох і більше) або рішення суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей з батьком (матір`ю), або рішення органу опіки і піклування про визначення місця проживання з тим із батьків, який є військовозобов`язаним, або письмовий договір між батьками про те, з ким будуть проживати діти та участь другого з батьків у їх вихованні, або рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст. 315 ЦПК України, а також договір про сплату аліментів на дитину.

Отже, одним із документів, що надаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень ст. 315 ЦПК України.

Суд на підставі переліченого вказує, що факт перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного може бути встановлений рішенням суду за ст. 315 ЦПК.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року по справі № 560/17953/21.

Аналіз наведених норм матеріального і процесуального права, практики Верховного Суду дає підстави для висновку, що справи про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду та наявності в заявника певних цивільних прав й обов`язків чи виникнення в майбутньому публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування на його утриманні неповнолітніх дітей дружини від першого шлюбу дочок ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , оскільки це йому необхідно для подання документів до державного органу ІНФОРМАЦІЯ_6 для підтвердження свого права на отримання відстрочки від призову на військову службу.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про те, що подана ОСОБА_1 заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та повинна розглядатися адміністративним судом, оскільки юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, зокрема, факт перебування дітей на утриманні, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Отже, прийнята судом першої інстанції ухвала про закриття провадження у справі є неправомірною та не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення і порушує право заявника на доступ до правосуддя, проголошене ст. 55 Конституції України.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 08 липня 2024 року скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , орган опіки та піклування Камінь-Каширської міської ради Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення направити до Камінь-Каширського районного суду Волинської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді