24.10.2024 Справа № 756/4293/24
Унікальний № 756/4293/24
Провадження № 2/756/2754/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Белоконної І.В.,

за участі секретаря - Погорелової В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач через свого представника звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в загальній сумі 60 212,00 грн, а також судового збору у розмірі 3 028,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000,00 грн.

У обґрунтуванні позову позивач зазначив, що між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено Договір позики № /1 від 02.01.2021, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн строком на 8 днів зі сплатою 1,75% щоденно.

11 лютого 2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 11.02.2022, відповідно умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики № /1 від 02.01.2021, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та позичальником ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 - позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за Договором позики № /1 від 02.01.2021, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та позичальником ОСОБА_1 .

Відповідач не належним чином виконувала свої зобов`язання за вищевказаним договором позики, внаслідок чого перед позивачем у неї існує заборгованість в сумі 60 212,00 грн, з яких: 5 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 55 212,00 грн - заборгованість по процентам.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року по даній справі відкрито спрощене позовне провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. У позовній заяві просила про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з тих підстав, що його довіритель жодних договорів ні з позивачем, ні з ТОВ «ІНФІНАНС» не укладала та відповідно жодних грошових коштів не отримувала.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як стверджує позивач у своєму позові, між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 (відповідач) було укладено Договір позики № /1 від 02.01.2021, відповідно до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» надало відповідачу кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн шляхом переказу на банківську картку № НОМЕР_1 строком на 8 днів зі сплатою 1,75% щоденно.

11 лютого 2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 11.02.2022, відповідно умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором позики № /1 від 02.01.2021, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та позичальником ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальника ОСОБА_1 - позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за Договором позики № /1 від 02.01.2021, що укладений між ТОВ «ІНФІНАНС» та позичальником ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі, в тому числі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

У позовній заяві позивач стверджує, що договір між ТОВ «ІНФІНАНС» та відповідачем було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи (ІТС), внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позивач повідомляє, що ТОВ «ІНФІНАНС» свої зобов`язання за Договором позики № /1 від 02.01.2021 виконано у повному обсязі, про що свідчить квитанція № 76569834 від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 02.01.2021, згідно якої на номер карти НОМЕР_2 в АТ «ОТП Банк» 02.01.2021 о 04.11 год. перераховано суму грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн.

Однак, з відповіді АБ «Укргазбанк» від 27.09.2024 № 148/29372/2024 убачається, що картка № НОМЕР_1 не належить відповідачу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частинами 1-3 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені вище обставини, проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд убачає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що кошти за Договором позики № /1 від 02.01.2021 були отримані відповідачем ОСОБА_1 . До того ж, суд установив, що кошти за вказаним договором були переказані позивачем іншій особі, а не відповідачу, оскільки банківська картка, на яку здійснювався переказ коштів та яка була вказана у договорі, належить іншій особі.

Керуючись ст. 9-14, 19, 23, 27, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя,- Белоконна І.В.