ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/333/22 Номер провадження 22-ц/814/2422/24Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

секретаря Чемерис А.К.,

за участі адвоката Лиска П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лиска Павла Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 25 березня 2024 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Малоданилівської селищної ради Харківської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки,-

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 2011 року після смерті ОСОБА_3 , належить домоволодіння з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Земельна ділянка площею 0,250 га, яка надана для обслуговування вказаного житлового будинку, належала ОСОБА_3 . Позивач не міг набути право власності на вказану земельну ділянку у порядку спадкування, у зв`язку з відсутністю у неї кадастрового номера. У 2018 році на замовлення позивача виготовлено технічну документацію із землеустрою земельної ділянки та здано на перевірку державного кадастровому реєстратору. Державним кадастровим реєстратором здійснено перевірку електронного документу й прийнято рішення №РВ 019 від 08 квітня 2019 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та рекомендовано виправити помилку в структурі електронного документа, у зв`язку із перетином з ділянкою, кадастровий номер :00:000:2399, площа співпадає на 22,7879 %. ОСОБА_1 звернувся до розробника документації із землеустрою, з проханням усунути наявні помилки, однак отримав відповідь про неможливість вирішення спірного питання та усунення наявної помилки, оскільки дійсно є перетин із земельною ділянкою площею 1,2372 га, кадастровий номер :00:000:2399, яка належить ОСОБА_2 , якому у 2009 році ТОВ «БАЗИС» розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі. На підставі наведеного просив суд скасувати державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі площею 1,2372 га, кадастровий номер: :00:000:2399, яка належить ОСОБА_2 , що знаходиться на території с. Черкаська Лозова Харківської області.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 25 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити. Зазначає, що факт відмови у проведенні реєстрації за ним земельної ділянки доводиться доказами, які просив прийняти на стадії апеляційного провадження.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з підстав, передбачених п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Маренич Г.П., спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його син ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , спадщина складається з домоволодіння з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Право власності позивача на зазначений об`єкт нерухомості зареєстрований в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Земельна ділянка площею 0,250 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, що розташована на території АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_3 , який мешкав АДРЕСА_2 , на підставі державного акта на право власності на землю серії IV-XP №063912 від 05 жовтня 2000 року.

Рішенням державного кадастрового реєстратору Дергачівського району Головного Держгеокадастру у Харківській області №РВ 019 від 08 квітня 2019 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за зверненням ОСОБА_1 та рекомендовано виправити помилку в структурі електронного документа. Також до Рішення було долучено протокол проведення перевірки електронного документа, висновок щодо перевірки електронного документа, та повідомлення про виявлені органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою/оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях в якому вказується про перетин ділянок з ділянкою, кадастровий номер :00:000:2399, площа співпадає на 22,7879 %, помилка допущена у :00:000:2399.

ОСОБА_1 звернувся до розробника документації із землеустрою, з проханням усунути наявні помилки, однак отримав відповідь про неможливість вирішення спірного питання та усунення наявної помилки, оскільки дійсно є перетин із земельною ділянкою площею 1,2372 га, кадастровий номер :00:000:2399, яка належить ОСОБА_2 , якому у 2009 році ТОВ «БАЗИС» розробив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено, що він звертався до Відділу у Дергачівському районі Головного Держгеокадастру у Харківській області щодо перевірки електронного документу (технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі), та прийняття відносно його звернення рішення про відмову.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною першою статті 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, позивач звертається до із позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянкив Державному земельному кадастрі площею 1,2372 га, кадастровий номер: :00:000:2399, яка належить ОСОБА_2 , що знаходиться на території с. Черкаська Лозова Харківської області.

Разом з тим, звертаючись до із позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки позивач не оспорює правову підставу для набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку, а тому, слід вважати, що право власності ОСОБА_2 на вказаний об`єкт нерухомості є чинним.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про скасування державної реєстрації прав на майно, з огляду на відсутність встановленого факту набуття, зміни або припинення речового прав на заявлену земельну ділянку, яка на час розгляду справи перебуває у законному володінні відповідача, право власності за яким є чинним і позивачем не оскаржене.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п.п. 3, 4, 381, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Лиска Павла Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 25 березня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Малоданилівської селищної ради Харківської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак