Справа №522/9816/22
Провадження №2/521/255/24
У Х В А Л А

16 травня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Мурзенко М.В.,

при секретарі - Корнієнко Л.В.,

за участю представника позивачів - адвокатки Смирнової Л.П.

представника ОСОБА_1 - адвокатки Іванової П.В.

представника Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю - адвокаткки Павленко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів - адвоката Смирнової Л.П. про відвід головуючому судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Арсенал страхування», Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю про відшкодування моральної шкоди,

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Арсенал страхування», Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю про відшкодування моральної шкоди, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В судовому засіданні представником позивачів - адвокаткою Смирновою Л.П. було заявлено відвід головуючому судді Мурзенко М.В., мотивований тим, що в судовому засіданні 16.05.2024 року було прийнято відзив відповідача - Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю з пропуском строків, що свідчить про неоднакове ставлення судді до учасників процесу.

Представниця ОСОБА_1 - адвокатка Іванова П.В. у судовому засіданні проти задоволення відводу заперечувала.

Інші учасники процесу заперечували проти заявленого відводу та просили суд відмовити в його задоволенні.

Надавши оцінку заявленому відводу, заслухавши думку сторін, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (§ 49-52) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладені у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (§ 46) де зазначено, що наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу.

Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя виявляє особисту упередженість щодо розгляду даної справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно з`ясувати, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Водночас обставини, покладені в основу заяви представника позивача про відвід судді Мурзенко М.В., не свідчать про існування підстав, визначених у ст.ст.36, 37 ЦПК України, які викликають чи можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Так, відвід мотивований незгодою з процесуальним рішенням судді щодо прийняття відзиву на позов відповідача Спільного підприємства «Вітмарк-Україна» в формі Товариства з обмеженою відповідальністю, відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про відвід та про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_2 - адвокатки Смирнової Л.П. про відвід головуючому судді Мурзенко Максиму Володимировичу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 21.05.2024 року.

Суддя: М.В.Мурзенко