Справа № 459/2518/24
Провадження № 2/459/702/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Дем`яновська Ю.Д. розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, а саме за:

-Кредитним договором №010/0103/82/0270529 від 16.05. 2019, стягнути 31 509, 23 грн.

-Кредитний договором №014/380805/82/652346 від 10.09.2019, стягнути 38 453,33 грн.

-Кредитний договором №014-RO-82-66177311 від 26.10.2020, стягнути 28 499,51 грн.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 07 жовтня 2024 вказану позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що така подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.175, 177 ЦПК України, а позивачу надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху. Також позивачу роз`яснено, що у випадку якщо недоліки не будуть усунені у десятиденний строк з дня отримання позивачем ухвали, заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

У вищевказаній ухвалі вказано, що із матеріалів позовної заяви слідує, що позивачем заявлені чотири окремі майнові вимоги: про стягнення заборгованості за Кредитним договором №010/0103/82/0270529 від 16.05. 2019, укладеним із АТ «Райффайзен Банк Аваль»; Кредитний договором №014/380805/82/652346 від 10.09.2019, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль»; Кредитний договором №014-RO-82-66177311 від 26.10.2020, укладеним із АТ «Райффайзен Банк Аваль», в той же час, до матеріалів поданого позову стороною позивача долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Оскільки підставами виникнення правовідносин між сторонами у даному випадку слугують різні кредитні договори, на обґрунтування кожної із заявлених вимог про стягнення заборгованості за кожним кредитним договором окремо, стороною позивача представлено різні докази, які при цьому жодним чином не пов`язані між собою, окрім однієї і тієї ж сторони боржника, до того ж правильність вирішення позовних вимог за одним договором у вказаній справі не залежить від правильності вирішення позовних вимог за іншими договорами і навпаки, відтак такі вимоги не є основними та похідними, а є самостійними позовними вимогами за кожним окремим кредитним договором.

Отже, кожна із вимог про стягнення шкоди чи про стягнення заборгованості є самостійною вимогою.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху було вказано на те, що оскільки позивачем заявлено чотири самостійні вимоги майнового характеру, то стороні позивача слід доплатити судовий збір у розмірі 6056,00 грн. (3028,00 х 3 = 9084,00; 9084,00 - 3028,00 = 6056,00) та надати докази на підтвердження сплати такого.

Однак, станом на 28.10.2024 року недоліків позовної заяви не усунуто. Позивачем на виконання вказаної ухвали не додано доказу на підтвердження сплати ним судового збору в повному розмірі, про що вказано в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

У відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вищезазначену позовну заяву позивача слід вважати неподаною і таку йому повернути.

Окрім цього, вважаю за доцільне роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 28.10.2024 року.

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська