Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2024Справа №607/21971/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді - Братасюка В.М.,

за участі секретаря - Тинкалюк Є.І.

сторін та їхніх представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в загальному позовному провадженні позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки Віталія Івановича про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора, скасування запису в державному реєстрі речових прав, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває позов В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки Віталія Івановича про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора №69549045 від 02.01.2023 року про реєстрацію права власності за відповідачкою на земельну ділянку площею 0, 1052 га. з кадастровим номером :02:001:0859, скасування запису від 20.09.2023 року в державному реєстрі речових прав про реєстрацію права власності на означену земельну ділянку.

На обґрунтування вимог посилається н ту обставину, що відповідачка ОСОБА_2 всупереч закону зареєструвала за собою право власності на спірну землю, оскільки жодних правочинів про перехід майна від позивача до колишньої дружини, не укладалося. За зазначених обставин державний реєстратор не мав правових підстав вчиняти реєстраційну дію.

В судовому засіданні позивач та його представник позво підтримали, просять вимогу задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представниця, а також відповідач державний реєстратор Тернопільської міської ради Сливка Віталій Іванович, просять в задоволенні позову відмовити за безпідставністю зазначають, що між ОСОБА_5 та Т.М. мав місце судовий спір, провадження у якому було закрите у зв`язку з досягненням сторонами мирової угоди, за умовами якої позивач визнав право особистої приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0859. А тому у державного реєстратора були усі правові підстави вчинити реєстраційну дію про реєстрацію за відповідачкою права власності на майно.

Заслухавши пояснення та дослідивши докази судом встановлені наступні обставини.

Отже, 13.11.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, про що ВДРАЦС видане свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 .

У 2007 році позивач набув право власності на земельну ділянку площею 0, 1052 га. з кадастровим номером :02:001:0859, в с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, про що виданий державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД №195330 від 22.08.2007 року.

У 2014 році відповідачка звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом про поділ майна подружжя, про що відкрите провадження у справі 607/2023/14-ц.

Позивач зазначає, що йому стало відомо, що у 2023 році за зверненням відповідачки ОСОБА_2 , державним реєстратором Тернопільської міської ради Сливкою В.І. вчинено реєстраційну дію, а саме прийняте рішення №69549045 від 02.01.2023 року про реєстрацію права власності за відповідачкою на земельну ділянку площею 0, 1052 га. з кадастровим номером :02:001:0859, з внесенням відповідного запису від 20.09.2023 року в державному реєстрі речових прав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті 15, 16 Цивільного кодексу України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

За правилами ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Частиною другою ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 373 ЦК України, право власності на землю гарантується Конституцією України.

Статтею 338 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів .

Суд вчергове наголошує, що позивач оспорює право власності відповідачки на спірну землю оскільки жодних правочинів про перехід майна від позивача до колишньої дружини, не укладалося, державний реєстратор не мав правових підстав вчиняти реєстраційну дію.

Разом з тим судом встановлено, що 25.07.2014 року Тернопільським судом Тернопільської області у справі 607/2023/14-ц, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, у спосіб виділення у власність позивачці незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_1 , а відповідачу автомобіля Місубіші Галант закрите у зв`язку з укладанням сторонами спору мирової угоди. Сторони ознайомлені з наслідками укладання мирової угоди, передбаченими ст. 205, 206 ЦПК України.

Змістом цієї мирової угоди, а конкретніше п. 1, ОСОБА_1 визнав за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0, 1052 га. в с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, яка зареєстрована за ОСОБА_1 державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД №195330 від 22.08.2007 року. У строк до одного місяця з моменту підписання мирової угоди відповідач зобов`язався оформити договір дарування цієї земельної ділянки позивачці.

Судом також встановлено, що з метою державної реєстрації право власності на спірну земельну ділянку за собою, 20.09.2023 року відповідачкою було подано державному реєстратору Тернопільської міської ради ОСОБА_7 належним чином засвідчену копію ухвалиТернопільським судом Тернопільської області у справі 607/2023/14-ц від 25.07.2014 року, котра набрала законної сиди.

Відповідач, державний реєстратор Тернопільської міської ради Сливка Віталій Іванович, дослідивши подані документи за результатом розгляду заяви прийняв рішення про реєстрацію права власті.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-ІУ (зі змінами станом на дату прийняття заяви), Постановою Кабінету Міністр «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 25 грудня 2015 №1127 (зі змінами станом на дату прийняття заяви), Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (зі змінами станом на дату прийняття заяви).

Так, зокрема п. 10,ч.1. ст. 27 Закону передбачає, що підставою для держави реєстрації є ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди.

Як зазначено вище, відповідною мировою угодою позивач визнав за відповідачкою право власності на оспорювану земельну ділянку. Додатковою умовою виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, було зобов`язання позивача укласти договір дарування даної земельної ділянки у строк до одного місяця.

Невиконання умови мирової угоди позивачем, в частині укладення договору дарування спірної земельна ділянки, не може підставою для відмови у державній реєстрації, оскільки позивачем ОСОБА_1 ще у липні 2014 року вчинене волевиявлення щодо поділу майна подружжя у спосіб констатації визнання права особистої приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку, щодо якої у цьому провадженні існує спір. І на цій умові судом затверджено мирову угоду, у спосіб постановлення ували, що є окремими видом судового рішення.

Іншими словами визнання права власності за особою на майно, затверджене ухвалою суду про визнання мирової угоди, є законною, самостійною та достатньою правовою підставою для проведення державним реєстратором реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, незалежно виконання умови мирової угоди в частині вчинення окремого правочину дарування спірної земельна ділянки.

Відтак суд наголошує, що державним реєстратором під час здійснення всіх реєстраційних дій було дотримано всі норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-ІУ (зі змінами станом на дату прийняття заяви), Постанови Кабінету Міністр «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 25 грудня 2015 №1127 (зі змінами станом на дату прийняття заяви), Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Пор ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (зі змінами станом на дату прийняття заяви).

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), державного реєстратора Тернопільської міської ради Сливки Віталія Івановича (бульв. Т. Шевченка, 3 м. Тернопіль) про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора №69549045 від 02.01.2023 року, скасування запису від 20.09.2023 року в державному реєстрі речових прав відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк