ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року місто Київ

Справа № 757/33259/22-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/16631/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Желепи О.В., суддів Мазурик О. Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапки М. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 липня 2024 року (ухвалено у складі судді Соколова О.М., інформація про дату складання повного рішення відсутня)

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності»

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності».

В обґрунтування позову позивач посилається на те що, він звернувся до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» через Міністерство економічного розвитку і торгівлі України із заявою про реєстрацію знакeдля товарів і послуг в Україні, зареєстрованою 29.10.2020 за № 20/ЗМ/Вх№ 169625.

За результатами кваліфікаційної експертизи Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» (Укрпатент) прийняло Висновок про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи № 150527/ЗМ/22 від 18.08.2022 та Рішення від 18.08.2022 № 150528/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки.

Указує, що не згоден з таким рішенням Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - відповідач), а тому звертається з цим позовом з позовною вимогою визнати недійсним висновок Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи № 150527/ЗМ/22 від 18.08.2022 заявки № m202022734, поданої 29.10.2020, та Рішення від 18.08.2022 № 150528/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки за заявкою m202022734, поданою 29.10.2020.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Печерський районний суд міста Києва рішенням від 24 липня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання недійсним висновку ДП «Український інститут інтелектуальної власності» відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 09 вересня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт вказує, що судом першої інстанції не надано оцінки тій обставині, що позивач користувався торговою маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1» більше десяти років до моменту звернення із заявкою m202022734.

Судом проігноровано те, що з 07.06.2013 зареєстрований вебсайт ІНФОРМАЦІЯ_2, на якому представлені для продажу інформаційні та комп`ютерні технології, про що свідчать відомості пошукового ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суд не врахував, що після отримання повідомлення про можливу відмову у реєстрації знаку щодо всього переліку товарів і/або послуг, позивач надіслав відповідачу клопотання, яким уточнив перелік товарів та послуг 35 класу на реєстрацію торговельної марки за Заявкою.

Зазначає, що у Висновку про невідповідність позначення умовам надання правової охорони та Рішення про відмову в реєстрації торговельної марки відсутні обґрунтування чому заявлене позначення є описовим для переліку послуг, вказаних у клопотанні позивача та чим воно може ввести в оману щодо послуг 35 класу, які надаються без використання інформаційних технологій.

Звертає увагу, що відповідачем були зареєстровані торговельні марки з аналогічних позначень, зокрема «IQ-центр», «айЦентр», «Е-центр», «Активцентр», «Центр твого життя», що ставить позивача у нерівні умови з іншими заявниками та порушує принцип правової визначеності.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач проти апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Зазначає, що описовість позначення полягає у тому, що воно включає самі послуги, тобто їх тип або природу, здатне описати саму послугу предмет, а тому таке позначення повинне бути вільними для інших суб`єктів, а також вказує на невизначену особу, яка надає певні послуги.

Указує, що при використанні позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо послуг 35 класу МКТП, які надаються без використання інформаційних технологій, можливе введення споживачів в оману щодо частини заявлених послуг 35 класу МКТП за заявкою № m 202022734.

Вважає, що обґрунтування Позивачем предмету доказування в даній справі доводами тривалого існування вебсайту ІНФОРМАЦІЯ_2 не є належним, оскільки: 1) не спростовує описовість позначення та можливість ним введення в оману; 2) не доводить обставин набуття розрізняльної здатності позначенням внаслідок широкого, інтенсивного та тривалого використання позначення; 3) не доводить ступінь відомості споживачам про взаємозв`язок позначення із послугами, для яких воно призначене, і з заявником.

Наголошує, шо Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що позначення станом на дату подачі заявки набуло розпізнавальних ознак, що дозволяють виконувати йому відмінну функцію торговельної марки.

Звертає увагу суду, що згідно із відомостями пошукового ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_3 словосполучення «itcentre» використовується в багатьох доменах, наприклад: itcentre.com.ua, itcentre.in, itcentre.org, itcentre.com, itcentre.net, що може свідчити про відсутність розрізняльної здатності та описовість позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання

У судовому засіданні представник відповідача - Запорожець Л.Г. заперечувала проти апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача - ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи без участі у зв`язку із неможливістю забезпечити явку. Вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 29.10.2020 позивачем подано заявку №m 202022734 на позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» з метою отримання свідоцтва України на торговельну марку для послуг 35 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП).

Експертиза заявки № m 202022734 на вище зазначене позначення проводилась Укрпатентом відповідно до Закону № 3689-ХІІ та встановлених на його основі Правил розгляду заявки.

При проведенні кваліфікаційної експертизи заявки № m 202022734 заявлене позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» перевірялись на відповідність умовам надання правової охорони встановленими статтею 5 Закону № 3689-ХІІ, а також чи не поширюються на нього підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені в статтею 6 Закону № 3689-ХІІ.

При проведенні експертизи вище зазначеної заявки заявлене позначення перевірялось на відповідність умовам надання правової охорони, визначеним Законом № 3689-ХІІ, а саме відповідно до частини 2 статті 6 Закону № 3689- ХІІ.

У ході проведення експертизи заявки № m 202022734 заявнику (позивачу) закладом експертизи направлено повідомлення вих.№ 124762/ЗМ/21 від 30.09.2021 про можливу відмову в реєстрації торговельної марки за вказаною заявкою відносно усього переліку товарів МКТП, а саме: заявлене словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1»: є описовим для частини зазначених у переліку послуг 35 класу, вказує на невизначену особу, яка надає певні послуги (ІНФОРМАЦІЯ_1 = IT центр - місце, де надаються послуги з використанням інформаційних технологій).

Центр - місце зосередження якої-небудь діяльності, керівництва чимсь; осередок. Інформаційні технології, IT (використовується також загальніший термін інформаційно-комунікаційні технології (information and communication technologies, ICT) - це система методів, процесів та способів використання обчислювальної техніки і систем зв`язку для створення, збору, передачі, пошуку, оброблення та поширення інформації з метою ефективної організації діяльності людей.

Інформаційна технологія - цілеспрямована організована сукупність інформаційних процесів з використанням засобів обчислювальної техніки, що забезпечують високу швидкість обробки даних, швидкий пошук інформації, розосередження даних, доступ до джерел інформації незалежно від місця їх розташування. Під інформаційними технологіями розуміється переробка інформації на базі комп`ютерних обчислювальних систем; може ввести в оману щодо послуг 35 класу, які надаються без використання інформаційних технологій.

У повідомленні заявника проінформовано про те, що у випадку незгоди з наведеними підставами, він має право протягом двох місяців від дати отримання цих повідомлень подати до закладу експертизи мотивовану відповідь з доводами на користь реєстрації знаку (пункт 4.5.3 Правил розгляду заявки).

Заявником надано відповідь до закладу експертизи, у якій заявник просив зареєструвати торговельну марку згідно наданого відредагованого переліку послуг 35 класу МКТП, а саме: «надавання онлайнових торговельних майданчиків для покупців та продавців товарів і послуг; організовування виставок на комерційні або рекламні потреби; представлення товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу; прокат офісного обладнання на об`єктах коворкінгу».

Аргументація заявника, наведена у відповіді, була розглянута закладом експертизи, проте не спростувала зазначеної закладом експертизи підстави для відмови в наданні правової охорони позначенню за заявкою № m 202022734, а саме те, що заявлене словесне позначення «ІНФОРМАЦІЯ_1» не є описовим для частини зазначених у переліку послуг 35 класу та є таким, що може ввести в оману щодо послуг 35 класу, які надаються без використання інформаційних технологій.

На підставі висновку від 18.08.2022 № 150527/ЗМ/22 закладу експертизи про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертиз 18.08.2022 Укрпатентом прийнято рішення № 150528/ЗМ/22 про відмову в реєстрації торговельної марки «ІНФОРМАЦІЯ_1» за заявкою № m202022734, оскільки вона не відповідає умовам надання правової охорони, а саме: на підставі пункту другого статті 6 Закону № 3689-ХІІ.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами норм статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції вважав, що твердження позивача про відсутність підстав для відмови в наданні правової охорони заявленому позивачем позначенню за заявкою № m 202022734 є необґрунтованим. Суд звернув увагу позивача, що для спростування висновку відповідача, позивачу потрібно надати інший висновок експерта, так як для з`ясування обставин, що мають значення для справи № 757/33259/22-ц, потрібні спеціальні знання, проте позивач не скористався наданим правом в порядку передбаченому ст. 81, ч. 1 ст. 106 ЦПК України - не подав до суду відповідного висновку експерта.

Оцінивши надані сторонами докази суд встановив недоведеність позивачем факту неправомірної відмови в наданні правової охорони.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 посилався на те, що відповідач, роблячи висновок про невідповідність позначення умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи та на підставі нього, приймаючи рішення про відмову в реєстрації торговельної марки, не було враховано, істотне звуження позивачем кола послуг, для яких заявник просив зареєструвати торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1». Вважав, що висновок та рішення не відповідають вимогам чинного законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними.

Правовідносини, що виникають у зв`язку з набуттям і здійсненням права інтелектуальної власності на торговельні марки в Україні, зокрема, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» від 15.12.1993 № 3689-ХІІ (далі - в редакції, чинній на дату подання заявки; Закон № 3689) та Правилами складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затвердженими наказом Держпатенту України від 28.07.1995 № 116 (в редакції наказу Держпатенту від 20.08.1997 № 72) та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1995 за № 276/812 (чинними на дату подання заявки, далі - Правила розгляду заявок).

Статтею 1 Закону № 3689 визначено, що торговельна марка - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Статтею 5 Закону № 3689-XII встановлені умови надання правової охорони торговельній марці, а саме: правова охорона надається торговельній марці, яка не суперечить публічному порядку, загальновизнаним принципам моралі, вимогам Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

Об`єктом торговельної марки може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори, форма товарів або їх пакування, звуки, за умови що такі позначення придатні для відрізнення товарів або послуг одних осіб від товарів або послуг інших осіб, придатні для відображення їх у Реєстрі таким чином, що дає змогу визначити чіткий і точний обсяг правової охорони, що надається.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону № 3689 особа, яка бажає одержати свідоцтво, подає до НОІВ заявку.

Відповідно до статті 10 Закону № 3689 експертиза заявки складається з формальної експертизи та кваліфікаційної експертизи (експертизи по суті) і проводиться НОІВ відповідно до цього Закону та Правил, встановлених на його основі центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності.

Кінцеві результати експертизи заявки, що не вважається відкликаною або не відкликана, чи торговельної марки за міжнародною реєстрацією відображаються в обґрунтованому висновку експертизи, що набирає чинності з дня затвердження його НОІВ. На підставі такого висновку за заявкою НОІВ приймає рішення про реєстрацію торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг або про відмову в реєстрації торговельної марки для всіх зазначених у заявці товарів і послуг, або про реєстрацію торговельної марки щодо частини зазначених у заявці товарів і послуг та відмову в реєстрації торговельної марки для іншої частини зазначених у заявці товарів і послуг. Рішення НОІВ за заявкою надсилається заявнику.

Якщо за результатами кваліфікаційної експертизи та розгляду заперечення, у разі наявності такого є підстави вважати, що заявлене позначення не відповідає умовам надання правової охорони повністю або частково, то НОІВ надсилає заявнику про це обґрунтований попередній висновок із викладенням вичерпного переліку підстав невідповідності заявленого позначення умовам надання правової охорони повністю або частково, такий попередній висновок може надсилатися лише один раз з пропозицією надати мотивовану відповідь на користь реєстрації торговельної марки (частина п`ятнадцята цієї статті).

Якщо за результатами кваліфікаційної експертизи та розгляду заперечення, у разі наявності такого є підстави вважати, що заявлене позначення не відповідає умовам надання правової охорони повністю або частково, то НОІВ надсилає заявнику про це обґрунтований попередній висновок із викладенням вичерпного переліку підстав невідповідності заявленого позначення умовам надання правової охорони повністю або частково, такий попередній висновок може надсилатися лише один раз з пропозицією надати мотивовану відповідь на користь реєстрації торговельної марки. Відповідь заявника надається у строк та в порядку, встановленому пунктом 6 цієї статті для додаткових матеріалів, та береться до уваги під час підготовки висновку експертизи за заявкою (частина шістнадцята цієї статті).

Колегією суддів встановлено, що за результатами кваліфікаційної експертизи, проведеної відповідно до ст. 10 Закону № 3689 встановлено, що заявлене позначення не відповідає умовам надання правової охорони (п. 1 ст. 5, ст. 6 Закону). Висновком встановлено, що позначення є описовим для частини зазначених у переліку послуг 35 класу, оскільки вказує на невизначену особу, яка надає певні послуги. А також може ввести в оману щодо послуг 35 класу, які надаються без використання інформаційних технологій.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону № 3689-XII не можуть одержати правову охорону позначення, зокрема, які: 1) складаються лише з позначень чи даних, що є описовими під час використання щодо зазначених у заявці товарів і послуг або у зв`язку з ними, свідчать про вид, якість, склад, кількість, властивості, передбачене призначення, цінність товарів і послуг, географічне походження, місце і час виготовлення чи збуту товарів або надання послуг, або на інші характеристики товарів чи послуг; 2) можуть ввести в оману щодо товарів чи послуг, зокрема щодо їх властивості, якості або географічного походження.

Позивач стверджував, що суд першої інстанції не надавав оцінку тому факту, що у Висновку про невідповідність позначення умовам надання правової охорони та Рішення про відмову в реєстрації торговельної марки не міститься обґрунтування чому заявлене позначення є описовим для переліку послуг, вказаних у клопотанні позивача та чим воно може ввести в оману щодо послуг 35 класу, які надаються без використання інформаційних технологій.

Колегія суддів надає оцінку вказаним доводам скаржника та приходить до такого висновку.

Щодо описовості знаку.

Підпунктом «г» пункту 4.3.1.3 Правил розгляду заявки визначено, що при перевірці позначення, заявленого на реєстрацію як знак, щодо наявності підстав для відмови в наданні правової охорони встановлюється, чи не являються позначення, у тому числі, такими, що вказують на вид, якість, кількість, властивості, склад, призначення, цінність товарів і/або послуг, а також на місце і час їх виготовлення чи збуту.

Відповідно до пункту 4.3.1.7 Правил розгляду заявки до позначень, які вказують на вид, якість, кількість, властивості, склад, призначення, цінність товарів і/або послуг, а також на місце і час їх виготовлення чи збуту, належать:

- прості найменування товарів чи послуг (включає самі товари або послуги, тобто їх тип або природу, також загальновідомі терміни, які пов`язані з певною річчю, продуктом або діяльністю та здатні описати предмет, а тому повинні бути вільними для інших суб`єктів, також позначення, що складається з терміну, що означає певну галузь);

- зазначення категорії якості товарів чи послуг;

- зазначення властивостей товарів чи послуг, в тому числі таких, що носять хвалебний характер;

- зазначення матеріалу або складу сировини;

- зазначення ваги товару, зазначення об`єму, ціни товарів, дати виробництва товарів;

- історичні дані щодо заснування виробництва, зображення нагород, що присуджені товарам;

- видові найменування підприємств, адреси виробників товарів або посередників.

Методичними рекомендаціями з окремих питань проведення експертизи заявки на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Державного підприємства «Український інститут промислової власності» від 07.04.2014 № 91 із змінами, внесеними наказом Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» від 22.01.2016 № 08 (далі - Методичні рекомендації) визначено особливості перевірки заявленого позначення чи не складається воно лише з позначень, що є описовими щодо зазначених у заявці товарів і послуг.

Відповідно до пункту 10.3.2 Методичних рекомендацій якщо під час експертизи заявленого знаку виникає питання, чи є позначення описовим, доцільно виходити з такого.

Під час перевірки того, чи складається заявлене позначення лише з позначень чи даних, що є описовими при використанні щодо зазначених у заявці товарів і послуг або у зв`язку з ними визначається загальний рівень (ступінь) описовості. Позначення буде вважатися описовим, якщо воно виключно описує інгредієнти (складові), якість, характерні риси, ціль або призначення чи результат використання певних товарів і/або послуг тощо.

Перше зорове сприйняття позначення повинно однозначно (без додаткових доказів) створювати враження про те, що позначення вказує на товар (послугу) або на всі чи окремі (певні) його властивості (характеристики). Якщо для того, щоб сформулювати описову суть знаку необхідні роздуми чи пояснення, то такий знак в цілому має розрізняльну здатність, тобто не може вважатися описовим. Такі знаки викликають лише певні асоціації про особливості товарів і/або послуг, але не описують їх прямо і, у певній мірі, потребують домислів від споживачів.

Колегія суддів погоджується із тим, що торговельний знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» є описовим у тому числі для уточненого переліку товарів і послуг, для яких позивач просив зареєструвати торговельну марку за класом 35, зокрема щодо послуги представлення товарів на засобах інформування з метою роздрібного продажу та надання онлайнових торговельних майданчиків для покупців та продавців товарів і послуг.

Заявлений знак за своєю етимологією вказує на зміст послуг, які позивач бажає надавати, тобто описує суть підприємницької діяльності позивача, вказує на інформаційно-технологічний характер послуг (таких, що надаються на базі комп`ютерних обчислювальних систем).

Ураховуючи викладене, позивач не має права монополізувати торговельну марку «ІНФОРМАЦІЯ_1», оскільки це поставить у нерівне становище інших суб`єктів, які надають свої послуги за допомогою інформаційних технологій.

Щодо оманливості знаку.

Згідно з пунктом 4.3.1.9. Правил розгляду заявки до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, пов`язані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності. Позначення може бути визнане оманливим або таким, що здатне вводити в оману, коли є очевидним, що воно в процесі використання як знаку не виключає небезпеку введення в оману споживача.

Згідно з пунктом 10.7.3 Методичних рекомендацій позначення, що може ввести в оману споживача - це позначення, що не містить відомостей, які прямо не відповідають дійсності, проте реально здатне породжувати таку можливість побічно. Такі позначення асоціативно породжують у свідомості споживача помилкову, неправильну думку щодо властивостей або інших якісних характеристик товарів або характеру послуг, географічного походження товарів або послуг, які насправді не відповідають дійсності. Здатність ввести в оману не завжди очевидна, вона має ймовірний характер. До позначень, що можуть ввести в оману, відносяться й такі, в яких окремі компоненти можуть ввести в оману (наприклад, використання зображення географічної карти або відомого місця, архітектурних об`єктів або зображення людини у національному костюмі певної країни тощо). Можливість введення в оману споживача можуть мати як словесні, так і зображувальні позначення (знаки), а також комбіновані позначення (знаки).

Для того, щоб визначити, чи є заявлене позначення оманливим або здатним ввести в оману, доцільно проаналізувати смислове значення кожного елемента, що входить до складу заявленого позначення. Зокрема, під час проведення експертизи необхідно поставити такі питання: чи є позначення або його елементи описовими відносно властивостей або інших якісних характеристик товару або характеру послуги; чи оманливо описує позначення або його елементи властивості або інші якісні характеристики товару або характер послуги; чи може потенційний споживач однозначно сприйняти, що позначення або його елементи є такими, що описують товар або послугу оманливо; чи може позначення або його елементи викликати у потенційного споживача асоціативне уявлення про властивості або інші якісні характеристики товару або характер послуги і чи є таке уявлення правдоподібним; чи є зв`язок між позначенням або його елементами (географічною назвою або зображенням відомого місця, архітектурними об`єктами або зображенням людини у національному костюмі певної країни) та місцезнаходженням виробника товарів ти надавачем послуг.

Колегія суддів погоджується, що заявлений позивачем торговельний знак «ІНФОРМАЦІЯ_1» є оманливим в частині заявлених позивачем послуг: організація виставок на комерційні або рекламні потреби та прокат офісного обладнання на об`єктах коворкінгу, оскільки вказані послуги можуть альтернативно (у випадку організації виставок) або виключно надаватися «в живу», офлайн, тобто без використання інформаційних технологій, що вводить в оману через наявність у найменуванні знаку характеристики «IT», тобто в перекладі «інформаційні технології».

На спростування вказаних висновків, позивачем не наводиться жодних переконливих доводів ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі, не надається протилежного висновку за результатами експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності, що свідчить про безпідставність заперечень проти правильного Висновку та Рішення відповідача.

За таких обставин колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в позові через його недоведеність.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом першої інстанції оцінки тій обставині, що позивач користувався торговою маркою «ІНФОРМАЦІЯ_1» більше 10 років до моменту звернення із заявкою колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що позначення станом на дату подачі заявки, внаслідок такого тривалого використання до дати подання заявки, набуло розпізнавальних ознак, що дозволяють однозначно ідентифікувати його серед інших суб`єктів та виконувати йому відмінну функцію торговельної марки. Зазначені доводи також не спростовують описовість заявленого позивачем позначення та можливість введення ним споживачів в оману, не доводять обставин набуття розрізняльної здатності позначенням внаслідок широкого, інтенсивного та тривалого використання позначення та не доводять ступінь відомості споживачам про взаємозв`язок позначення із послугами, для яких воно призначене, і з заявником.

Неналежними є доводи скаржника про реєстрацію позивачем вебсайту ІНФОРМАЦІЯ_2 та про реєстрацію відповідачем інших торговельних марок із аналогічних позначень, оскільки предметом розгляду даної справи є визнання недійсними Висновку та Рішення УКРПАТЕНТУ. Окрім цього, реєстрація доменного ім`я не пов`язано із наданням правової охорони торговельному знаку як об`єкта права інтелектуальної власності. Стверджуване позивачем порушення принципу правової визначеності внаслідок різного, на думку позивача, підходу відповідача до реєстрації торговельних марок з аналогічними позначеннями, не може бути підставо для визнання Висновку та Рішення УКРПАТЕНТУ недійсними.

Інші доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до власного тлумачення скаржником норм матеріального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, встановила, що при вирішенні справи судом першої інстанції не було допущено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Судові витрати

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, відсутні підстави для розподілу витрат на стадії апеляційного провадження відповідно до статей 141, 382 ЦПК України.

Керуючись статтями 259, 263, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 24 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 жовтня 2024 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська