Справа № 395/656/24 Провадження № 2-о/395/18/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із заявою звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказавши, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1993 року належить будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому невірно вказано прізвища: замість ОСОБА_2 - ОСОБА_2, ОСОБА_2 - ОСОБА_2). 29 березня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Новомиргородської державної нотаріальної контори Кіровоградської області для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 . Постановою від 29 березня 2024 року №136/02-31 було відмовлено «через невідповідність прізвищ власниці частки житлового будинку та померлої особи (ОСОБА_2 - ОСОБА_2).

У зв`язку з чим заявник просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 13 вересня 2016 року Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області) правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1993 року, виданого Кіровоградським обласним управлінням по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг, згідно розпорядження №263 від 29 липня 1993 року, зареєстрованого Новомиргородським бюро технічної інвентаризації 14 серпня 1993 року.

Заявники в судове засідання не з`явилися, проте надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Новомиргородської міської ради Кіровоградської області оповіщений про час і місце розгляду у справі в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу без участі представника заінтересованої особи.

За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі заявників та заінтересованої особи за наявними письмовими матеріалами справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими обставинами.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Згідно ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1993 року належить будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в якому невірно вказано прізвища: замість ОСОБА_2 - ОСОБА_2, ОСОБА_5 ).(а.с.18)

У відповідності до копії архівної довідки №565853 від 05.03.2024 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за станом до 01.01.2013 року належало: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . (а.с.20)

У відповідності до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №4228820 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0838 гектарів, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.21)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 55 років померла ОСОБА_4 , актовий запис №126 від 13 вересня 2016 року, зареєстрований Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. (а.с.16)

29 березня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Новомиргородської державної нотаріальної контори Кіровоградської області для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 на що постановою №136/02-31 від 29 березня 2024 року було відмовлено через невідповідність прізвищ власниці частки житлового будинку та померлої особи ( ОСОБА_10 ). (а.с.19)

В даний час у заявників виникла необхідність в оформленні документів на розпорядження будинком.

Для подальшого розпорядження своїм житлом, а саме отримання свідоцтв про право на спадщину за законом від померлої ОСОБА_4 , та подальшим його продажом заявникам необхідно встановити, що Свідоцтво про право власності на житло дійсно належить: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлій ОСОБА_4 , адже прізвища в свідоцтві і в паспортах різняться.

В даний час організація, яка видавала правовстановлюючий документ, а саме Кіровоградське обласне управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг ліквідована, а тому внести зміни в правовстановлюючий документ в позасудовому порядку неможливо.

Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо.

Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення документів у відповідність до вимог закону.

В даному випадку, рішення суду не змінює собою документів, а лише підтверджує належність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлій ОСОБА_4 правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1993 року, виданого Кіровоградським обласним управлінням по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг, згідно розпорядження №263 від 29 липня 1993 року, зареєстрованого Новомиргородським бюро технічної інвентаризації 14 серпня 1993 року, що у подальшому надасть заявникам можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їм.

В той же час, факт належності правовстановлюючих документів знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів.

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку, що заява підлягає беззаперечному задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 13 вересня 2016 року Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області) правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1993 року, виданого Кіровоградським обласним управлінням по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних доріг, згідно розпорядження №263 від 29 липня 1993 року, зареєстрованого Новомиргородським бюро технічної інвентаризації 14 серпня 1993 року.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом судового рішення, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 27 травня 2024 року.