Справа № 296/8931/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"24" жовтня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі

головуючої судді - Пилипюк Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

25 вересня 2024 року представник позивача ТОВ «Глобал Спліт» Балашов В. В. звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява сформована в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд».

Позов обґрунтовано тим, що 29 листопада 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1/4237116 (далі по тексту рішення Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 40 000 гривень на строк 72 місяці, тобто з 29 листопада 2021 року до 28 листопада 2027 року (включно), а позичальник зобов`язався сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту.

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний сплачувати банку: процентну винагороду щомісячно в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 Кредитного договору.

29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором.

15 вересня 2023 року відбулась передача прав вимоги від первісного кредитора АТ «Креді Агріколь Банк» до нового кредитора ТОВ «Глобал Спліт» за Кредитним договором № 1/4237116, що підтверджено відповідним Реєстром прав вимог. Таким чином, ТОВ «Глобал Спліт» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором.

Позивач зазначає, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом, у зв`язку з чим має заборгованість, розмір якої станом на 05 вересня 2024 року становить 71 725,69 гривень, з яких 31 754,37 гривень строкова заборгованість; 7 549,71 гривень прострочена заборгованість; 278,40 гривень нараховані відсотки; 9 343,21 гривень прострочені відсотки; 1 140 гривень комісія; 21 660,00 гривень прострочена комісія.

На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» 71 725,69 гривень заборгованості за Кредитним договором та 2422,40 гривень судового збору.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 27 вересня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Представник позивача ТОВ «Глобал Спліт» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки в судове засідання представник позивача не пояснив. Установлено, що представник позивача отримав ухвалу про відкриття провадження у справі у Електронному кабінеті 27 вересня 2024 року.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, а також судова повістка надіслані рекомендованим листом на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Однак, відповідне поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим відповідачу з відміткою пошти про причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». А тому, відповідно до змісту п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається такою, що отримала судову повістку.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).

Ураховуючи, що представник позивача та відповідач належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явились до суду та не повідомили про причини своєї неявки, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Відповідач у встановлений судом строк правом на подання письмового відзиву на позовну заяву не скористалася. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд установив, що 29 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Креді Агріколь Банк» з метою отримання кредиту та підписала заяву-анкету №02021-055 від 29 листопада 2021 на отримання готівкового кредиту «Свобода», в якій вказала свої персональні дані, необхідні для ідентифікації клієнта.

Також ОСОБА_1 ознайомилась та підписала Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), що містить наступні умови: сума кредиту 40 000,00 гривень; строк кредиту 72 місяця; мета отримання кредиту придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення споживчих потреб; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом, на поточний рахунок позичальника, в день укладення кредитного договору; кількість та розмір платежів, періодичність внесення наведена в додатку; процентна ставка 15,00% річних, фіксована; комісія за відкриття поточного рахунку - 80,00 гривень; комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 2,35% від початкової суми кредиту, сплачується щомісячно, в гривні; орієнтовна загальна вартість кредиту 143 057,61 гривень; реальна річна процентна ставка - 75,70 % річних.

29 листопада 2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1/4237116 , відповідно до умов банк надав позичальнику кредит в розмірі 40 000 гривень на строк 72 місяці, тобто з 29 листопада 2021 року до 28 листопада 2027 року (включно), а позичальник зобов`язався сплачувати платежі для погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби.

Відповідно до п. 1.4.1 договору позичальник зобов`язався сплачувати банку процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором.

Згідно з п. 1.4.2 договору позичальник зобов`язався сплачувати банку комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2,85% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1 Договору. Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Пунктом 2.1 Кредитного договору сторони правочину передбачили, що із метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 2.2 позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. У випадку, якщо зазначений день повернення кредиту є неробочим, позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів та платіж за кредитом у попередній робочий день.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом утворилась заборгованість, розмір якої станом на 05 вересня 2024 року становить 71 725,69 гривень, з яких 31 754,37 гривень строкова заборгованість; 7 549,71 гривень прострочена заборгованість; 278,40 гривень нараховані відсотки; 9 343,21 гривень прострочені відсотки; 1 140 гривень комісія; 21 660,00 гривень прострочена комісія. Вказаний розрахунок заборгованості позивач підтверджує виписками по рахунку ОСОБА_1 за період з 21 листопада 2021 року по 15 вересня 2023 року.

29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №4-2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до умов якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені договором.

Відповідно до Реєстру прав вимог № 1 від 15 вересня 2023 року, що є додатком № 1 до договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29 серпня 2013 року, відбулась передача прав вимоги від первісного кредитора АТ «Креді Агріколь Банк» до нового кредитора ТОВ «Глобал Спліт» за Кредитним договором № 1/4237116. Таким чином, ТОВ «Глобал Спліт» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором.

АТ «Креді Агріколь Банк» на адресу відповідача ОСОБА_1 направило вимогу про сплату заборгованості від 15 вересня 2023 року, яка містила також і повідомлення про відступлення права вимоги за Кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги № 4-2023 від 29 серпня 2023 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує наступне.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1ст. 530 ЦК України).

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Так, відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1046, ч.1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статтей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Досліджені судом докази підтверджують факт укладення відповідачем Кредитного договору, отримання кредитних коштів та наявність простроченої заборгованості за Кредитним договором. При цьому, суд ураховує відсутність контррозрахунку відповідача, який би спростував наявність боргу та його розмір.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» за Кредитним договором в розмірі 48 925,69 гривень, з яких 31 754,37 гривень строкова заборгованість; 7 549,71 гривень прострочена заборгованість; 278,40 гривень нараховані відсотки; 9 343,21 гривень прострочені відсотки.

Разом з тим, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованості за комісією в загальному розмірі 22 800 гривень, оскільки така вимога не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Стягнення із ОСОБА_1 комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а саме: за дії, які банк здійснює на власну користь (електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо), або за дії, які позичальник здійснює на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин, протирічить ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.

Зазначене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 (справа № 363/1834/17) та постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 (справа № 496/3134/19). Зокрема, у справі № 496/3134/19 суд касаційної інстанції констатував, що «умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (п. 31.33).

Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22) зроблений висновок, що оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в частині вимог про стягнення з відповідача комісії в загальному розмірі 22 800 гривень.

Враховуючи досліджені судом докази та встановлені обставини справи, невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту, а тому позов ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення та стягнення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 48 925,69 гривень.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Ураховуючи висновок суду про часткове задоволення позову (68,21 % від ціни позову), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1652,32 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1048, 1054, 1055 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № 1/4237116 від 29 листопада 2021 року в розмірі 48 925 (сорок вісім тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 69 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» 1 652 (одна тисяча шістсот п`ятдесят дві) гривні 32 копійки судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» (м. Київ, вул. Жилянська, 5-Б, офіс 5; );

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Дата складення повного рішення 28 жовтня 2024 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК