РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8565/24

Номер провадження 2-о/495/507/2024

07 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н. Д.,

при секретарі судового засідання Кракатиці В. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Білгород-Дністровський в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державний архів Донецької області, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (заявниця) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 до болгарської національності за походженням, визначивши національність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, як «болгарка».

Стислий виклад позиції заявниці

В обґрунтування своєї позиції заявниця (прізвище до шлюбу « ОСОБА_3 ») посилається на те, що має близьких родичів болгарської національності по лінії батька ОСОБА_2 . Документи, що підтверджують національність родичів заявниці, знаходяться в Державному архіві Донецької області в м. Донецьку, який на даний момент є тимчасово окупованою територією, доступу до вказаних документів заявниця не має, можливість їх отримати відсутня, що підтверджується листом Державного архіву Донецької області від 02.07.2021 року №01-31/506. Заявниця зазначає, що з народження в родині виховувалась в болгарських традиціях та звичаях, вивчала болгарську мову та мала культурний зв`язок із Республікою Болгарія, який підтримує і дотепер. Культурно та ментально ОСОБА_1 вважає себе болгаркою. На теперішній час заявниця бажає відновити національність своїх пращурів із зазначенням належності її до болгарської національності, а становлення факту належності до болгарської національності необхідне їй для впорядкування документів, самоідентифікації, реалізації права на індивідуальність, реалізації інших особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами та гарантіями. У зв`язку з відсутністю інших юридичних можливостей встановити факт належності до болгарської національності, заявниця вимушена була звернутись до суду із даною заявою в порядку окремого провадження.

Процесуальні дії у суді

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16 вересня 2024 року заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати заявником судового збору у встановленому законодавством розмірі, невідповідністю поданої заяви вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК (відсутня необхідна кількість примірників заяви та додатків до неї відповідно до кількості учасників справи).

Заявницею було усунуто недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали суду від 16 вересня 2024 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.09.2024 року було відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 та призначено справу до судового розгляду на 07 жовтня 2024 року.

В судовому засіданні 07 жовтня 2024 року приймали участь в режимі відеоконференції заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Кушнаренко Д. В., подану заяву підтримали, просили задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву в якій просив заяву ОСОБА_1 розглядати без його участі, просив заяву про встановлення юридичного факту задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа Державний архів Донецької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням викладеного, обставин, які б перешкоджали розгляду заяви, судом не встановлено.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Заявниця має прізвище « ОСОБА_4 » у зв`язку із укладенням шлюбу з ОСОБА_5 . Вказані обставини підтверджуються наявним у справі свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 , яке видане Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї 05.07.2008 року.

У відповідності до свідоцтва про народження НОМЕР_2 , виданим Дніпровським районним відділом ЗАГС в м. Києві 23.11.1985 року заявниця ОСОБА_1 (дівоче прізвище « ОСОБА_3 ») народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві. Батьками ОСОБА_1 є: батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Наявними у матеріалах справи документами підтверджується, що батько заявниці - ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Києві. У відповідності до свідоцтва про народження останнього, батьками ОСОБА_2 є: батько - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Наявним у матеріалах справи свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 , виданим Ждановським міським ЗАГС 28.08.1949 року, ОСОБА_7 і ОСОБА_9 зареєстрували шлюб 28.08.1949 року, актовий запис №638.

ОСОБА_10 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 у місті Маріуполь, що підтверджується посвідкою про народження (повторною) НОМЕР_4 , виданою Маріупольським міським ЗАГС 19.12.1945 року. Відповідно до даної посвідки, батьками ОСОБА_11 є ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

З метою встановлення подальшого кола родичів та отримання документальних даних про їх походження, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса Зуєвої Н. В. з проханням направити відповідний запит до архівних установ Донецької області. У відповідності до наданого у відповідь на запит нотаріуса листа Державного архіву Донецької області №01-31/506 від 02.07.2021 року, всі документи, які знаходились на зберіганні в Держархіві області у м. Донецьку, у т. ч. метричні книги за 1908 рік по Донецькій області, залишились на тимчасово окупованій території. Враховуючи це, надати архівну довідку про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на території Донецької області за фондами Держархіву області на теперішній час неможливо, як і відновити в іншому позасудовому порядку вказані архівні записи.

У відповідності до наявних у матеріалах справи письмових свідчень ОСОБА_2 , викладених у заяві, його бабуся ОСОБА_13 часто розповідала, що вважала себе болгаркою, оскільки її мати була болгаркою за національністю. Тому, згідно письмових свідчень ОСОБА_2 , незважаючи на те, що в свідоцтві про народження ОСОБА_1 вказано, що її батько ( ОСОБА_2 ) є українцем за національністю, тим не менш він є болгарського походження материнській лінії. З матеріалів справи вбачається, що згідно метричної книги за 1908 рік у архіві Донецької області є запис про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , де міститься запис про батьків: батько ОСОБА_14 , національність українець; мати ОСОБА_15 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_16 , національність болгарка. Однак, через тимчасову окупацію цих територій отримати офіційне підтвердження цього факту з архіву немає можливості.

Наявні у матеріалах справи письмові свідчення ОСОБА_2 , який в подальшому підтримав їх письмовою заявою, суд бере до уваги, оскільки вони узгоджуються з іншими письмовими доказами у справі та ніким не були спростовані в ході судового розгляду.

Наявними у справі письмовими доказами підтверджується неможливість заявниці встановити іншим шляхом юридичний факт болгарського походження, окрім як в судовому порядку, оскільки з об`єктивних причин (тимчасова окупація м. Донецька) отримати доступ до інформації, яка зберігається в архівних установах м. Донецька, наразі не є можливим.

Нормативно-правове обґрунтування

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до положень ст. 11 Конституції України, Держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

У відповідності до положень ст. 23 Конституції України, кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов`язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин від 01.02.1995 року (набрала чинності для України 01.05.1998 року), кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатись їй, чи не вважатись такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про національні меншини (спільноти) України», особа, яка належить до національної меншини (спільноти), має право на самоідентифікацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про національні меншини (спільноти) України», кожний громадянин України має право вільно вирішувати, чи вважатися належним до національної меншини (спільноти) (кількох національних меншин (спільнот).

Згідно із ч. 1 ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Висновки суду

Суд, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі у їх сукупності, враховуючи описані вище докази, дійшов висновку, що факт болгарського походження заявниці та приналежності останньої до болгарської національності, доведено в судовому засіданні.

Оскільки встановлення факту болгарського походження та приналежності до болгарської національності має для заявниці важливе юридичне значення, з точки зору реалізації права особи на самоідентифікацію у відповідності до ст. 6 Закону України «Про національні меншини (спільноти) України» та права заявниці на індивідуальність у відповідності до ст. 300 ЦК України, суд вважає за можливим задовольнити подану заяву про встановлення юридичного факту приналежності ОСОБА_1 до болгарської національності.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відтак сплачений при зверненні до суду з заявою про встановлення факту судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 293-294, 315-319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державний архів Донецької області, ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до болгарської національності за походженням, визначивши національність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, як «болгарка».

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. Д. Анісімова