Справа №705/5953/24
2/705/2582/24 УХВАЛА
29 жовтня 2024 року м.Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши заяву представника позивача Уманської міської ради адвоката Буряка Олександра Геннадійовича про забезпечення позову у справі за позовом Уманської міської ради, поданим адвокатом Буряком Олександром Геннадійовичем, до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності,
Адвокат Буряк О.Г. звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в інтересах Уманської міської ради, до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності.
Оскільки у даній справі позивач звертається до суду з позовною вимогою майнового характеру, у разі задоволення якої судове рішення вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних моїх прав або інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.
Спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що позивач вважає порушеним право власності держави, і таке порушення пов`язане з позбавленням володіння майном, а інтерес позивача полягає в поверненні державі майна з чужого незаконного (на думку позивача) володіння. Належним способом захисту такого права й інтересу є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, і така вимога позивачем була пред`явлена.
Крім того, відповідач уже здійснив об`єднання земельної ділянки з іншою ділянкою. У подальшому він може повторити такі дії або здійснити поділ земельної ділянки, внаслідок чого позивач буде вимушений заявляти додаткові позовні вимоги. За таких умов вказані обставини створять позивачу значні труднощі під час захисту його невизнаних та оспорюваних прав у судовому порядку.
Отже, враховуючи ціну позову, заявлені позовні вимоги та наявні ризики, позивач вважає за необхідне просити суд накласти арешт на земельну ділянку.
Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Суддя, вивчивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, вважає, що остання обґрунтована та її належить задовольнити, зважаючи на таке.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За правилами ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Під час розгляду справи за вказаною заявою суд керується тим, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Суддя, враховуючи обставини справи, вважає, що заяву представника позивача про забезпечення позову належить задовольнити, оскільки, як вбачається з матеріалів цивільної справи, згоди між сторонами не досягнуто, відповідач ОСОБА_1 дійсно може до ухвалення судом рішення вчинити дії щодо передачі належної йому на праві власності земельної ділянки третім особам у власність, а також дії щодо поділу/об`єднання земельної ділянки, тому у суду є всі підстави вважати, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
При цьому, на думку суду, наведений захід забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами представника позивача, а обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні та користуванні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 11, 149-153, 259, 260 ЦПК України, суд
Заяву адвоката Буряка Олександра Геннадійовича про забезпечення позову задовольнити.
Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Суддя О.І. Єщенко