Справа № 761/7782/22
Провадження № 2/761/1449/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовується тим, що 27.05.2021 в м. Києві по пр. Перемоги, буд.71/2, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Infinitі», д.н.з. НОМЕР_2 , який був попереду, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.07.2021 у справі №759/12692/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу. Згідно з доопрацьованим висновком експертів КНДІСЕ за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №26569/21-54/26570/21-56 від 28.01.2022 (оскільки в первісному висновку експертів №26569/21-54/26570/21-56 від 11.10.2021 була допущена технічна помилка в номері ремонтної калькуляції на 13 аркуші висновку: зазначено «№ С 21033-21» замість правильного «№ С 26569-21»), розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Іnfiniti FX35», д.н.з. НОМЕР_3 , станом на дату ДТП - 27.05.2021, складає 78 163,97 грн. Відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючого на момент ДТП 27.05.2021, була застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ліміт відшкодування за шкоду майну становить 130 000,00 грн. Позивачем було подано до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» заяву-повідомлення про страхову подію та всі необхідні документи для виплати належного страхового відшкодування. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування лише в розмірі 39 538,55 грн. Листом від 26.01.2022 №184-31 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повідомило про відсутність підстав для перегляду рішення та проведення доплати страхового відшкодування, а також про неможливість взяття наданого позивачем висновку експерта за основу при визначенні розміру страхового відшкодування. Таким чином, сторона позивача вважає, що з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає стягненню різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування та сумою матеріального збитку, яка становить 38 625,42 грн. Крім того, за доводами сторони позивача, внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 , які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.05.2021, позивачу було завдано моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із винними діями ОСОБА_2 . Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в 25 000,00 грн. У зв`язку із викладеним, сторона позивача просить позов задовольнити у повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.02.2023 відкрито провадження у справі та відповідно до ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2023 вирішено перейти до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.04.2023 за клопотанням ПрАТ СК «ПЗУ Україна» призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу та провадження у справі на час проведення експертного дослідження зупинено.

Надані в розпорядження експертів матеріали цивільної справи повернулись до суду без виконання в зв`язку з відсутністю оплати за проведення експертизи від ПрАТ СК «ПЗУ Україна».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.05.2024 за клопотанням ПрАТ СК «ПЗУ Україна» призначено у цивільній справі судову автотоварознавчу експертизу та провадження у справі на час проведення експертного дослідження зупинено.

22.10.2024 надані в розпорядження експертів матеріали цивільної справи повернулись до суду з повідомленням експерта про неможливість проведення судової експертизи у зв`язку з невиконанням ПрАТ СК «ПЗУ Україна» клопотання експерта.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.10.2024 провадження в цивільній справі поновлено з призначенням судового засідання.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності сторони позивача. Також представник позивача зазначив в заяві про те, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до суду протягом 5 днів з дня ухвалення рішення.

Відповідач ПрАТ СК «ПЗУ Україна», явку свого представника для розгляду справи не забезпечив, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. Відзив на позовну заяву не надав.

У заявленому клопотанні про призначення автотоварознавчої експертизи відповідач серед іншого зазначив, що при розрахунку розміру страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів керувався Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних. З метою оцінки завданої шкоди на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» був складений Звіт №368_21_PZU від 29.11.2021 (із датою оцінки станом на дату ДТП 27.05.2021) про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Infinity FX35», д.н.з. НОМЕР_4 . Звіт був здійснений на підставі Протоколу огляду пошкодженого автомобіля від 25.06.2021, що був підписаний ОСОБА_1 без зауважень. Відповідно до Звіту №368_21_PZU вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Infinity FX35», д.н.з. НОМЕР_2 склала 58 336,08 грн.; з урахуванням зносу (значення коефіцієнта фізичного зносу 0,7 оскільки автомобіль 2006 р. випуску) склала 42 154,26 грн. (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали). Розрахунок страхового відшкодування враховував також положення п. 36.2 ст. 36 Закону стосовно зменшення розміру оціненої шкоди на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (Сума зниження (Сз) ПДВ на запасні частини становить 2 615,71 грн.). Отже, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі страхового акту №5554/1 прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 39 538,55 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

В матеріалах справи міститься поданий відповідачем відзив, з якого слідує, що він вважає позовні вимоги необґрунтованими та незаконними, а викладені в позові обставини такими, що не відповідають дійсності та не знаходять свого підтвердження в наданих доказах. Зазначив про те, що жодна особа в результаті дорожньо-транспортної пригоди не отримала тілесних ушкоджень, а також про незначні пошкодження автомобіля та відсутність будь-яких заяв про необхідність відшкодування моральної шкоди. Вказав також про те, що відновлювальний ремонт та проведення автотоварознавчої експертизи автомобіля позивача відбувалося в період, коли протиепідемічні заходи проти COVID-19 на території України носили формальний характер. Крім того, просив звернути увагу, що жодним доказом наявність роздратованості, постійних переживань та турботи збоку позивача, спричиненої саме ДТП, не підтверджується, зокрема висновок психологічної експертизи до суду не наданий. Таким чином, відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача в частині стягнення на користь позивача 25 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Дослідивши наявні докази, які містяться в матеріалах справи, та надавши їм відповідну оцінку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечувалося стороною відповідача, що 27.05.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Infinity FX35», д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач, та транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 09.07.2021 у справі №759/12692/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу.

Дана обставина не заперечується учасниками процесу. Постанова набрала законної сили.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 - власника транспортного засобу «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, діючого на момент ДТП 27.05.2021, була застрахована ПрАТ СК «ПЗУ Україна», ліміт відшкодування за шкоду майну становить 130 000,00 грн.

Відповідно до Звіту №368_21_PZU, наданого ПрАТ СК «ПЗУ Україна», вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Infinity FX35», д.н.з. НОМЕР_2 склала 58 336,08 грн., а з урахуванням зносу - 42 154,26 грн. (з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали).

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в розмірі 39 538,55 грн. (зменшено розмір оціненої шкоди на суму податку на додану вартість - 2 615,71 грн.).

Разом з тим, позивач звернувся до КНДІСЕ з заявою щодо проведення автотоварознавчого дослідження транспортного засобу марки «Infinity FX35», д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно з доопрацьованим висновком експертів КНДІСЕ за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №26569/21-54/26570/21-56 від 28.01.2022 (оскільки в первісному висновку експертів №26569/21-54/26570/21-56 від 11.10.2021 була допущена технічна помилка в номері ремонтної калькуляції на 13 аркуші висновку: зазначено «№ С 21033-21» замість правильного «№ С 26569-21»), розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Infinity FX35», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату ДТП - 27.05.2021, складає 78 163,97 грн.

Однак, листом від 26.01.2022 №184-31 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» повідомило про відсутність підстав для перегляду рішення та проведення доплати страхового відшкодування по страховій №5554 та про неможливість взяття наданого позивачем висновку експерта за основу при визначенні розміру страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відшкодування шкоди у даному випадку визначається Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон).

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

За правилами ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (п. 4) роз`яснив - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає за можливе покласти в основу рішення наданий позивачем висновок експертів (доопрацьований) за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №26569/21-54/26570/21-56 від 28.01.2022, оскільки вважає, вказаний доказ належним та достатнім в розумінні цивільного процесуального законодавства, а його зміст таким, що відповідає вимогам спеціального законодавства.

Таким чином, враховуючи, що вину застрахованої особи у виникненні ДТП встановлено судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, а наявні у справі докази підтверджують розмір завданої позивачу внаслідок ДТП шкоди, який стороною відповідача не спростований, тому стягненню із ПрАТ СК «ПЗУ Україна» підлягає сума страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності.

Отже, стягненню з відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь позивача підлягає сума недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 38 625,42 грн., що розраховується наступним чином: 78 163,97 грн.(сума страхового відшкодування, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарної вартості ТЗ, яка підлягала сплаті позивачу) - 39 538,55 грн. (виплачена сума страхового відшкодування).

Відтак, вимоги позивача до відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.05.2021, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб позивача «Infinity FX35», д.н.з. НОМЕР_2 , слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України).

Відповідно до абз. 1 п. 3 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (у редакції Постанови № 1 від 27.02.2009) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Обставини того, що 27.05.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху, були встановлені судом.

Враховуючи вказане, суд вважає обґрунтованими твердження позивача про те, що пошкодження в результаті ДТП транспортного засобу, належного йому на праві власності, безумовно завдало позивачу душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан.

Позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в 25 000,00 грн., виходячи з того, що належний позивачеві автомобіль був не просто транспортним засобом і основним засобом пересування, але і ціллю, досягнення якого в свій час потребувало кропіткої праці, а тому пошкодження автомобіля в ДТП завдало йому душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан. ДТП та її наслідки порушили нормальні життєві зв`язки і вимагають додаткових матеріальних затрат; протягом тривалого часу позивач не мав можливості користуватися власним автомобілем, чим порушено встановлений ритм його життя, обмежилась можливість у задоволенні культурно - побутових потреб, пов`язаних із пересуванням, як особисто, так і членів сім`ї та близьких родичів, тим більше в умовах спалаху в світі коронавірусної інфекції. Внаслідок пошкодження майна та самого факту ДТП в позивача виникла роздратованість, постійні переживання та турботи, пов`язані із пошкодженням автомобіля, відмовою у виплаті страхового відшкодування у повному розмірі завданих збитків, а також з необхідністю звернення до суду з метою захисту порушених прав та законних інтересів.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позивачу протиправними діями відповідача ОСОБА_2 , які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, було завдано моральну шкоду, яка перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із цими діями останнього.

Разом з тим, пунктах 9, 13 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано роз`яснення, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 у справі № 640/14909/16-ц.

Отже з урахуванням тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились позивачеві для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути суму в розмірі 5 000,00 грн.

Відтак, вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 979, 999, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 6, 9, 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. №40) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 38 625 грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. №40) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде складено 27 грудня 2024 року.

Суддя: