Справа № 404/1069/24
Номер провадження 2/404/291/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» подано позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09.09.2013 року, яка станом на 13.12.2023 року складається з залишку заборгованості за тілом кредиту в сумі 40684,79 грн.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.41).

Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.1-8).

Відповідач в судове засідання не з`явився, представником відповідача подано до суду клопотання (вх. № 30297 від 16.07.2024 року) про зупинення провадження у справі. В обгрунтування поданого клопотання зазначено, що відповідач перебуває на військовій службі у лавах Збройних Сил України, а саме: є оператором 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , та безпосередньо бере участь у виконанні бойових спеціальних завдань.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми цивільного процесуального законодавства, суд вставновив таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Воєнний стан введений в Україні з 24 лютого 2022 року, неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі - це врегульоване законом й оформлене ухвалою суду тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, викликане наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Зупинення провадження у справі не повинно призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи та поставлення учасників справи в стан невизначеності.

Аналіз пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України свідчить про те, що вказана норма покладає на суд імперативний обов`язок, а не право зупинити провадження у справі в разі перебування сторони у складі Збройних Силах України або інших військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. За такого формулювання процесуального закону суд обмежений у методах для вирішення балансу інтересів при зупиненні провадження у справах, де однією зі сторін є військовослужбовець. З огляду на те, що воєнний стан запроваджено на всій території України, за наявності інформації, що учасник справи мобілізований і це підтверджено належними доказами, суди всіх інстанцій зупиняють провадження у справах.

Якщо учасник справи служить у Збройних Силах України, надає відповідні докази та клопоче про зупинення провадження у справі з цих підстав, у суду немає дискреції відмовити в задоволенні такого клопотання.

Проте, за правилами пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України суд вправі відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження на підставі вказаного пункту за умови недоведеності факту перебування заявника у складі Збройних Сила України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року затверджено Порядок про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 12 Порядку встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, переведення військовослужбовців строкової військової служби на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом, оформлюється письмовими наказами по особовому складу.

Отже, належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 Цивільного процесуального кодексу України є наказ по особовому складу щодо заявника, виданий відповідно до пункту 12 вказаного Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20, від 16 листопада 2023 року справі №756/13371/20, від 14 лютого 2024 року справі №466/8799/22.

Щодо достатності та достовірності доказів на підтвердження проходження відповідачем військової служби у Збройних Силах України, суд вказує на таке.

Згідно довідки війської частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , що входить до складу оперативно-тактчиного угрупування «Херсон» та виконує бойові (спеціальні) завдання на південному напрямку. Станом на 29ю05ю2024 року відряджений до військової частини НОМЕР_2 для виконання завдань за призначенням відповідно до розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (а.с.132).

Вищевказані обставини також підтверджуються посвідченням про відрядження виданого на підставі розпорядження командира військової частини

Наданими доказами підтверджено, що відповідач зарахований до складу Збройних Сил України, він на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та у складі цієї військової частини безпосередньо приймає участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України поза межами дислокації військової частини, а саме на південному напрямку.

Отже, судом встановлено, що відповідач мобілізований і на даний час проходить військову службу у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Відповідач у складі Збройних Сил України приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Враховуючи імперативність вимог статті 251 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає необхідним зупинити провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

На підставі викладеного, керуючись статями 251, 253, 260, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі № 404/1069/24 (№ провадження 2/404/291/24) за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 , про стягнення кредитної заборгованості, зупинити до припинення перебування ОСОБА_1 на військовій службі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Зобов`язати ОСОБА_1 повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 29.10.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Л. Д. Кулінка