Справа № 579/1315/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

29 жовтня 2024 року місто Кролевець

Суддя Кролевецького районного суду Сумської області Придатко В.М., розглянувши заяву представника акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за цивільним позовом акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 04.07.2023 року в справі 579/1315/23 було відкрито судове провадження за позовом АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІРПО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про встановлення кредитного ліміту №9285 від 23.08.2019 р.

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 15.11.2023 року закрито провадження у справі 579/1315/23 на підставі положень частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки Господарським судом Сумської області від 24.10.2023 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі 920/1138/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Згодом, 09.04.2024 Господарський суд Сумської області постановив Ухвалу про закриття провадження у справі №920/1138/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Заявник посилається на таке: згідно з частиною другою статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Суд звертає увагу на наступне: ухвала Господарського суду Сумської області від 24.10.2023 року, існування якої потягло за собою закриття цивільної справи, на даний час не оскаржена та не скасована, а отже, у даній справі відсутні жодні підстави стверджувати про наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України, оскільки зазначене судове рішення не є скасованим.

Більше того, Верховний Суд у постанові від 27.062019 р. у справі № 541/2460/16-ц (провадження № 61-7793св19) висловив правову позицію щодо критеріїв для віднесення обставин до категорій нововиявлених.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" ("Zheltyakov v. Ukraine", заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Вказані правові норми передбачають, що це мають бути обставини, які є істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору; вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Закриття провадження у зазначеній господарській справі жодним чином не обмежує заявника у праві звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, надавши відповідне обгрунтування. Однак закриття провадження не є скасуванням процесуального рішення і не включене до переліку підстав до перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Водночас суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Заявник, обґрунтовуючи підстави для поновлення строку для подачі заяви, посилається на те, що, хоча фактично Ухвала Господарського суду Сумської області в справі №920/1138/23 була постановлена 02.04.2024 року, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» дізналось про її оприлюднення з ЄДРСР лише 08.10.2024 року. АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», згідно з заявою, не було належно повідомлене про результати розгляду справи № 920/1138/23 та не мало відомостей про існування Ухвали від 02.04.2024 року. Виходячи з викладеного, заявник вважає, що саме вказана ухвала нібито «скасувала судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду».

Дослідивши подані з заявою докази, суд вважає вказане вище посилання намаганням компенсувати процесуальну несумлінність заявника.

Так, з Ухвали Господарського суду Сумської області в справі №920/1138/23 від 02.04.2024 року видно, що, по-перше, АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» вступав у зазначене провадження, зокрема, «Ухвалою від 12.12.2023 суд визнав вимоги кредитора Акціонерного товариства Банк Кредит Дніпро до боржника у розмірі 585199,62 грн заборгованості та 4294,40 грн судового збору…», і, по-друге, сама ця Ухвала постановлена зокрема і за клопотанням позивача по справі:

«12.02.2024 представник кредитора АТ Банк Кредит Дніпро звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у цій справі, звертаючи увагу: на неповноту поданої боржником інформації; щодо відсутності в деклараціях боржника інформації про певне нерухоме майно, в якому зареєстрований та проживає боржник; щодо порушення боржником вимог ч. 2 ст. 124 КУзПБ та фіктивності плану реструктуризації боргів боржника; що після звернення до суду із заявою про неплатоспроможність боржник 30.11.2023 звільняється з роботи, що свідчить про повну відсутність у боржника бажання розрахуватися із кредиторами; про формальність розробленого плану реструктуризації та переслідуванням Боржником єдиної мети повного списання боргів; що зазначені обставини ставлять під сумнів наявність в діях боржника ОСОБА_1 добросовісності.»

Відтак поза будь-яким сумнівом зрозуміло, що обставини справи №920/1138/23 не могли не бути заявнику відомі достатньою мірою. Отже, заявник знав або мав знати про розгляд справи за № 920/1138/23, а тому обставина, на яку посилається заявник, не є нововиявленою обставиною.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, «несвоєчасне повідомлення» позивача про Ухвалу від 02.04.2024 року було б неможливим у разі дотримання позивачем мінімальних заходів до з`ясування стану відомого йому судового провадження.

Результат недбалого ставлення до своїх прав та обов`язків при розгляді справи № 920/1138/23 не може бути нововиявленою обставиною.

Іншою підставою для поновлення пропущеного строку, яку позивач вказує, є запровадження воєнного стану і «тяжкі обставини (воєнний стан, численні повітряні тривоги, тривалі відключення електроенергії), які перешкоджали вчасному зверненню до суду із зазначеною вище заявою.»

У пункті 47 постанови від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 Верховний Суд сформував правову позицію, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Отже, сам факт введення в Україні воєнного стану не є самостійною обставиною, що унеможливлює дотримання процесуальних строків.

Строк для подання заяви, обчислюваний від дати набрання законної сили Ухвалою від 02.04.2024, закінчився 01.05.2024, тоді як власне заяву подано 25.10.2024. Доказів того, що у період з 02.04.2024 по 01.05.2024 тяжкі обставини перешкоджали вчасному зверненню до суду з зазначеною заявою, суду надано не було.

Керуючись ст.353, 354, 423, 424, 427 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у поновленні строку на подачу заяви про перегляд ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 15.112023 року у справі №579/1315/23 за нововиявленими обставинами.

2. Відмовити у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою про перегляд ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 15.112023 року у справі №579/1315/23 за нововиявленими обставинами.

3. Заяву про перегляд ухвали Кролевецького районного суду Сумської області від 15.112023 року у справі №579/1315/23 за нововиявленими обставинами повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В. М. Придатко