Справа № 472/536/24
н/п 2/490/3443/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Саламатіна О.В., за участю секретаря судового засідання Рябой Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2024 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №б/н від 23.02.2018 року у розмірі 100950,84 грн., станом на 08.05.2024 року, яка складається з наступного: 58262,94 грн. заборгованість за кредитом; 42687,90 грн. заборгованість по відсоткам.

В обґрунтування вимог посилається на те, що 23.02.2018 року відповідачка приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг АТ «А-Банк» з метою укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, відповідно до умов договору.

У зв`язку з невиконанням прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором у відповідачки станом на 08.05.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 100950,84 грн., яку сторона позивача просить суд стягнути з відповідачки на свою користь.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10.06.2024 року справу було передано на розгляд за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва.

01.07.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Вендель О.М. звернувся до Миколаївського апеляційного суду з апеляційною скаргою на Ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10.06.2024 року.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 14.08.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана її представником адвокатом Венделем О.М. було залишено без задоволення, а ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10.06.2024 залишено без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 01.10.2024 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), проте в ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 01.10.2024 року відповідачці був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в тому числі через оголошення на веб-сайті Судової влади України, 15.10.2024 року направила на адресу суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

У вищезазначеному відзиві на позовну заяву представник ОСОБА_1 адвокат Вендель О.М. просив у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості відмовити повністю, оскільки вважає його необґрунтованим, та зазначив, що матеріали позовної заяви не містять будь-яких доказів встановлення будь-якого кредитного ліміту на вказану картку та узгодження сторонами зміни розміру кредитного ліміту, а що стосується Довідки № б/н і дати за лімітами, то вказана Довідка надана самим Позивачем і її зміст повністю залежить від волевиявлення самого Позивача як заінтересованої сторони, тому не може бути належним та допустимим доказом.

Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

23.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Акцент-Банк» із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», згідно з умовами якої відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

23.02.2018 року відповідачкою також був підписаний паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». У паспорті сторони узгодили наступні умови: процентна ставка у межах пільгового періоду 0,01 %; процентна ставка за межами пільгового періоду 3,9% в місяць (46,8% річних); реальна річна процентна ставка 58,23% річних; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів за звітний період) становить 5 % від заборгованості, але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, що слідує за звітним; процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,8 % у місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) , штраф, пеня - не застосовуються.

Як вбачається з довідки АТ «Акцент-Банк» боржниці ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні кредитні картки:

№ НОМЕР_2 , строком дії до жовтня місяця 2021 року;

№ НОМЕР_3 , строком дії до липня місяця 2027 року.

Як вбачається з довідки за лімітами АТ «Акцент-Банк» ОСОБА_1 23.02.2018 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1000,00 грн., який в подальшому було збільшено. 23.11.2024 року було встановлено остаточний розмір кредитного ліміту на картку у розмірі 58300,00 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за підрахунками позивача, в зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, у ОСОБА_1 виникла заборгованість станом на 08.05.2024 року в розмірі 100950,84 грн., що складається з наступного: 58262,94 грн. заборгованість за кредитом; 42687,90 грн. заборгованість по відсоткам.

З вищезазначеного розрахунку також вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами та періодично вносила суми на погашення існуючої заборгованості, які було враховані позивачем при здійсненні розрахунку заборгованості.

Зазначений розрахунок заборгованості, проведений позивачем, відповідачкою не спростовано, відповідно приймається судом до уваги.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Вказаними вище доказами, які досліджені судом, доведений факт отримання відповідачкою вищезазначеного кредиту та користування наданими позивачем коштами.

Також дослідженими судом доказами спростовано аргументи відповідачки щодо начебто не встановлення суми кредиту та кредитного ліміту, не визначення строку дії кредитного договору, а також щодо не встановлення процентів за користування кредитними коштами та не встановлення відповідальності за порушення зобов`язання.

На час розгляду справи судом, відповідачкою не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості 100950,84 грн., що складається з наступного: 58262,94 грн. заборгованість за кредитом; 42687,90 грн. заборгованість по відсоткам.

Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідачки понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 3028,00 гривень, які підтверджуються платіжним дорученням №525 від 08.05.2024 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (, 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.02.2018 року у розмірі 100950 (сто тисяч дев`ятсот п`ятдесят) грн. 84 коп., що складається з наступного: 58262,94 грн. заборгованість за кредитом; 42687,90 грн. заборгованість по відсоткам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Саламатін