Справа № 301/3323/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" жовтня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
в с т а н о в и в :
Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 червня 2020 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номерний знак « НОМЕР_1 ». Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування».
29 січня 2021 року у с. Сільце по вул. Центральній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes», номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням водія ОСОБА_2 .
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номерний знак « НОМЕР_1 », що був застрахований ПрАТ «СК «Уніка» за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №008015/4057/0000007 від 11.06.2020 року.
Відповідно до постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 02.03.2021 року по справі №301/224/21, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України.
Тому до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номерний знак « НОМЕР_1 », ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 29 січня 2021 року у с. Сільце по вул. Центральній, Іршавського району, Закарпатської області.
Згідно витягу з централізованої бази даних МТСБУ, поліс ОСЦПВНТЗ на дату дорожньо-транспортної пригоди 29.01.2021 року, на транспортний засіб «Mercedes», номерний знак « НОМЕР_2 », не укладався/ не діяв.
Ухвалою Іршавського районного суду від 03.10.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, згідно позовної заяви позов просила задовольнити та розглянути справу без участі представника позивача (а.с. 3, 39, 40).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив, відзиву на позов не подав (а.с.42).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на підтвердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно ст. 22 ч.1 та ч.2 п.1 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 02 березня 2021 року у справі №301/224/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.41). Постанова суду від 02.03.2021 року набрала законної сили 15 березня 2021 року.
Згідно даної постанови, ОСОБА_1 29 січня 2021 року близько 18:35 годин в с. Сільце по вул. Центральній керував транспортним засобом марки «Мерседес», державний номерний знак « НОМЕР_2 », не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Тойота», державний номерний знак « НОМЕР_1 », внаслідок чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Відповідно до наявної у матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №088774 від 29.01.2021 року, причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди було порушення ОСОБА_1 вимог п.13.1. Правил дорожнього руху України (а.с.19).
Власником транспортного засобу марки «Toyotа», моделі «Land Cruiser Prado 150», державний номерний знак « НОМЕР_1 », є ОСОБА_2 , мешканка АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.9).
Власником транспортного засобу «Mercedes», номерний знак « НОМЕР_2 », згідно відомостей на зворотному боці схеми місця ДТП, є відповідач ОСОБА_1 (а.с.21).
11 червня 2020 року між ПрАТ «СК «Уніка» та власником транспортного засобу марки «Toyotа», моделі «Land Cruiser Prado 150», державний номерний знак « НОМЕР_1 », ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» №008015/4057/0000007 (а.с. 10-11).
На транспортний засіб «Mercedes», номерний знак « НОМЕР_2 », станом на 29.01.2021 року, тобто станом на день дорожньо-транспортної пригоди, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не укладався, що підтверджується наданими позивачем відомостями з централізованої бази даних МТСБУ (а.с.25).
Отже, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «Mercedes», номерний знак « НОМЕР_2 », не була застрахована.
01 лютого 2021 року ОСОБА_2 звернулася до ПрАТ «СК «Уніка» із Заявою №00401819 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №008015/4057/0000007, в якій просила у разі визнання дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 29.01.2021 року за участю транспортного засобу «Mercedes», номерний знак « НОМЕР_2 », страховим випадком, виплатити страхове відшкодування на СТО «Карат Мотор» (а.с.8).
З огляду на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу, на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, а позивач здійснив страхове відшкодування потерпілій особі, тому до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.980 ЦК України та ч.4 та ч.5 ст.89 Закону України «Про страхування», предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.
Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ст.108 Закону України «Про страхування», страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
У пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування. Проценти, неустойка виплачуються страховиком через несвоєчасне виконання ним власного зобов`язання перед страхувальником (стаття 992 ЦК) і не можуть бути стягнуті у порядку суброгації з особи, винної в завданні шкоди. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із завдавача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Тобто до страховика у разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілій страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних правовідносинах, що виникли у зв`язку із спричиненням ОСОБА_1 шкоди.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12, 13, 77-81 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст. 263 ЦПК України).
Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не подав.
Суд також вважає відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у сумі 3028 грн. судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с.5).
Керуючись ст. 15, 16, 22, 980, 993, 1166 ч.1, 1187 ч.2 ЦК України, ст. 89, 108 Закону України «Про страхування», ст. 141, 263-264, 279, 280 ЦПК України,
р і ш и в :
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 29 жовтня 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських