справа № 208/5481/24
провадження № 4-с/208/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Грищенко О.Л.,

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Є.О. та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженню № 75129104 від 27 травня 2024 року, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із скаргою про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Є.О. та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженню № 75129104 від 27 травня 2024 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 07.12.2023 видав виконавчий лист № 208/7124/13 про стягнення з ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 21.01.2010 року № 156/1 станом на 20.01.2013 р. в розмірі 28287231,1 грн., яка складається із:

28 112321,04 грн. заборгованість за тілом кредиту;

115 530,09 грн. заборгованість за несвоєчасне погашення тіла кредиту;

23 106,02 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення тіла кредиту;

36 273, 96 грн. інфляційні витрати на суму тіла кредита.

Стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 21.01.2010 р. № 156/1 із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , проводити в межах вартості майна одержаного ними у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

На підставі вищевказаного виконавчого листа приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О., 27 05.2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75129104.

Під час вчинення виконавчих дій приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О., винесено постанову від 27.05.2024 р. про арешт майна боржника.

Скаржниця вважає, що дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О., порушують її права та свободи, оскільки загальна сума стягнення 28 287 231,1 грн, при цьому вона зобов`язана сплатити лише частину цієї суми у розмірі, що дорівнює вартості майна одержаного нею у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . За рішенням суду іншим боржником загальної суми 28 278 231,1 грн. є, у тому числі неповнолітня - ОСОБА_5 (законний представник ОСОБА_1 ), яка також має сплати лише частину цієї суми у розмірі , що дорівнює вартість майна одержаного нею у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 . За рішенням суду є ще одним боржником загальної суми 28 287 231,1 грн. є ОСОБА_3 , який також має сплатити лише частину своєї суми у розмірі, що дорівнює вартість майна одержаного ним у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Крім того, на час подання скарги до суду, розподілу спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 між усіма спадкоємцями ще не відбулось, вона не одержувала свідоцтва про спадщину та не обізнана з об`ємом і вартості майна, яке вона може взагалі успадкувати.

Тому просить суд, визнати неправомірними оскаржувані дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О., з накладення арешту на усе майно ОСОБА_1 постановою у ВП № 75129104 від 27.05.2024 р. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєву Є.О., поновити порушені права ОСОБА_1 шляхом негайного зняття арешту з усього її майна.

Представник скаржниці ОСОБА_1 адвокат Забара Б.І. надала заяву про розгляд справи без їх участі скаргу просить задовольнити в повному обсязі.

Представник Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» надала заперечення на відзив на скаргу, та просить відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця.

В судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєва Є.О., не з`явилась надала відзив відповідно до якого просила відмовити в задоволенні скарги у зв`язку з тим, що порушенні строки звернення до суду, відсутній предмет спору та наявність підстав для закриття провадження, крім того арешт накладений правомірно.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи прийшов до наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею першою Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі статтею 447-1 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 07.12.2023 р. видано виконавчий лист по справі № 208/7124/13 від 04.10.2023 р. про стягнення з ОСОБА_1 , яка в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 21.01.2010 року № 156/1 станом на 20.01.2013 р. в розмірі 28287231,1 грн., яка складається із:

28 112321,04 грн. заборгованість за тілом кредиту;

115 530,09 грн. заборгованість за несвоєчасне погашення тіла кредиту;

23 106,02 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення тіла кредиту;

36 273, 96 грн. інфляційні витрати на суму тіла кредита.

Стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 21.01.2010 р. № 156/1 із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , проводити в межах вартості майна одержаного ними у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О., від 27.05.2024 р. відкрито виконавче провадження.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвою Є.О., від 27.05.2024 р. накладено арешт на все майно боржника, в межах суми, що не перевищує вартість майна одержаного ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , як діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

Відповідно до ч.1 ст. 449 ЦПК України скарга може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

На перевірку дотримання цього строку і при прийнятті скарг на рішення виконавця дано роз`яснення судам в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК України 10-денний строк на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця є преклюзивним, відповідно до ст. 120 ЦПК України є процесуальним і може бути поновлений за наявності поважних для цього причин, що передбачено ст. ст. 127 ч.1, 449 ч.1 ЦПК України.

Скаржником будь-яких обґрунтувань поважності причин пропуску строків звернення до суду з даною скаргою скаржником не надано, скарзі не міститься клопотань про поновлення судом пропущеного скаржником строку на оскарження дій приватного виконавця, крім того постановою державного виконавця не накладався арешт на все майно.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник оскаржує дії приватного виконавця щодо винесення постанови від 27.05.2024. Скаржник зазначає, що дізнався про даний факт 10.06.2024. Однак, вказане не відповідає дійсності та скаржником не надано жодних доказів на підтвердження зазначеного, оскільки в день відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про арешт майна боржника від 27.05.2024 приватному виконавця зателефонував представник боржника і приватним виконавцем надавались йому консультації щодо отримання ідентифікатору доступу через додаток «Дія», оскільки у боржника в день відкриття виконавчого провадження прийшло повідомлення про відкриття виконавчого провадження.

Згідно роз`яснень, що містяться у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання якщо скаргу клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. За таких обставин, враховуючи зазначене та наведені положення законодавства, зважаючи на те, що скаржником було порушено строки звернення до суду з даною скаргою, скарга по справі № 208/5481/24, провадження № 4-6/208/12/24 є такого, що має бути залишена без розгляду.

В скарзі не міститься клопотання про поновлення судом пропущеного скаржником строку на оскарження дій приватного виконавця. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Щодо відсутності предмета спору та наявності підстав для закриття провадження, суд зазначає, що відсутній предмет спору оскільки приватним виконавцем не накладався арешт на все майно боржника, про що зазначено в прохальній частині скарги.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення с обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення У визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, положеннями ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, с обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ч. 1 ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, в також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому вихованню.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом у спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого нормами чинного законодавства України.

У виконавчому документі зазначено про «стягнення з ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії від 21 січня 2010 року № 156/1 станом на 20 січня 2013 року в розмірі 28 287 231,1 грн, яка складається із: 28 112 321,04 грн. заборгованість за тілом кредиту: 115 530,09 грн. пеня за несвоєчасне погашення тіла кредиту: 23 106,02 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення тіла кредиту: 36 273,96 грн. інфляційні втрати на суму тіла кредиту. «Стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 21 січня 2010 року № 156/1 із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , проводити в межах вартості майна одержаного ними у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 ». В постанові приватного виконавця про арешт майна боржника від 27.05.2024 ВП № 75129104 зазначено, як і в виконавчому листі, виданому Судом: «Водночас згідно резолютивної частини виконавчого документа визначено, по стягнення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії від 21 січня 2010 року № 156/1 із ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , проводити в межах вартості майна одержаного ними у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 . Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду необхідно накласти арешт на все майно боржника, але в межах суми, що не перевищує вартість майна одержаного ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 у спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 », іншої постанови про накладення арешту на майно боржника в рамках ВП № 75129104 приватним виконавцем не виносилось, як і не накладався арешт на «все майно боржника», як зазначено в скарзі боржника.

Щодо правомірності накладення арешту суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень статті 1268 ЦК України Спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, приймаючи спадщину, реалізує свій майновий інтерес щодо набуття у власність спадкового майна, при цьому у нього виникає обов`язок погасити заборгованість спадкодавця, проте виключно у межах вартості отриманого у спадщину майна.

Право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї, відповідно до постанови ВС від 22.03.2023 р. у справі № 463/6829/21 ц.

Таким чином суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки дії приватного виконавця при виконанні виконавчого провадження є правомірними, спрямованими виключно на належне виконання судового рішення, та не порушують права скаржниці.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Афанасьєвої Є.О. та зобов`язання вчинити певні дії у виконавчому провадженню № 75129104 від 27 травня 2024 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. М. Похваліта