Провадження № 2-др/761/156/24
16 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Саадулаєва А.І.,
за участю секретаря: Лишняк А.О.,
від позивача: представники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
від відповідача: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 , про ухвалення додаткового рішення суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна,
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна - задоволено частково. Визначено спільне майно подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що складається з:

-квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

-вартості автомобіля марки «Hyundai» модель «Tucson» 2021 року випуску у сумі 1200000,00 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на:

- частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- частки вартості автомобіля марки «Hyundai» модель «Tucson» 2021 року випуску у сумі 600 000(шістсот тисяч)грн. 00 коп.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на:

- частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- частки вартості автомобіля марки «Hyundai» модель «Tucson» 2021 року випуску у сумі 600 000(шістсот тисяч)грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

На адресу суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд ухвалити у цивільній справі №761/25451/23 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна, додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн. за вимогу немайнового характеру, 9125,60 грн. за вимогу майнового характеру та витрати на правничу допомогу у розмірі 74000 грн.

В судовому засіданні, яке відбулось 16.05.2024, представники позивача підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

В судовому засіданні, яке відбулось 16.05.2024, відповідач заперечив проти задоволення заяви в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви про ухвалення додаткового рішення, заслухавши учасників провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8052,00 грн., та у зв`язку із тим, що позовні вимоги задоволені на 33,34%, то суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,54 грн.

Крім того, представником позивача в підтвердження надання послуг адвоката надано наступні докази: копія Договору про надання правової допомоги від 24 травня 2023 року; копія додаткової угоди № 3 від 23 червня 2023; копія договору про залучення адвоката від 28 червня 2023 року; копія детального опису виконаних адвокатами (залученими адвокатами) АО «Р&Р» робіт у справі № 761/25451/23 від 13 березня 2024 року; рахунок на оплату №16/05/24 від 16.05.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із висновків у постановах ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення по справі додаткового рішення, яким частково задовольнити вимоги про стягнення судових витрат, а саме з огляду на заперечення відповідача щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, а також, зважаючи на те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивача до 60000,00 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам, що складає 20004,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 246, 259, 265, 270, 353-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4 , про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 )судовий збір у розмірі 2684(дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 54 коп. та 20004(двадцять тисяч чотири)грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: