Справа № 212/4510/24
Провадження № 2/211/2068/24
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ткаченко С.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бірж Д.В.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 просить стягнути з заборгованість за договором № 101759964 від 25.09.2021, укладеним між відповідачкою та ТОВ «Мілоан», що виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, в сумі 83 026,29 грн., з яких: 15 981,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 64 845,29 грн.. - сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги, 2 200,00 грн. - комісія. В обґрунтування вимог зазначено про укладення 10.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» договору факторингу № 10-02/2022-50 та договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, укладеним між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», відповідно до яких позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором № 101759964 від 25.09.2021.Тому з метою захисту прав кредитора, позивач просить вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 24 червня 2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Адвокат Пушкарьов О.О. в інтересах відповідача ОСОБА_1 14.08.2024 через систему «Електронний суд» скерував відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 25.09.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 101759964.

Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить

20000 грн.

Згідно п. 1.3. Договору кредит надається строком на 30 днів з 25.09.2021 р. (строк кредитування).

Відповідно до п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за

надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 25.10.2021 р.

Відповідно до п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту становить 2200,00 грн., що становить 11% від суми кредиту.

Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 7500.00 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Разом з тим потрібно врахувати, що починаючи з 25.10.2021 року та до 19.11.2021

(протягом строку на який надавалась позика) відповідач повернув кредитні кошти, зокрема в розмірі 27 333,00 гривень та сплатив відсотки за користування кредитними коштами.

Факт сплати Відповідачем коштів в рахунок погашення кредиту підтверджує сам Позивач, надавши суду «Картку обліку виконання договору» в якій зазначені всі проведені відповідачем платежі.

Відповідач в установлені терміни фактично повністю повернув повну суму кредиту та відсотки за його користування, адже здійснив на виконання умов цього договору одинадцять платежів, а саме: 25.10.2021 - 6880,00 грн.; 01.11.2021 - 6618,00 грн.; 08.11.2021 - 3445,00 грн.; 12.11.2021 - 3521,00 грн.; 15.11.2021 - 3407,00 грн.; 19.11.2021 - 3462,00 грн. Всього здійснено платежів на загальну суму 27 333,00 грн.

Факт проведення вищевказаних платежів підтверджує сам Позивач в своїй позовній заяві та в доданому розрахунку а також Картці обліку виконання договору.

Слід звернути увагу, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором

проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.

При цьому слід відмітити, що зазначення в договорі про нарахування процентів «до

дня повного погашення заборгованості за кредитом» з урахуванням розташування його в розділі договору, які регулюють правомірну поведінку сторін не змінює правову природу процентів та унеможливлює тлумачення нарахованих позивачем процентів за "користування кредитом" поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України та, як наслідок, їх стягнення.

Як зазначено раніше кредит надавався відповідачу з 25 вересня 2021 року до 25 жовтня 2021 року, в сумі 20 000,00 грн. строком на 30 днів, погоджена процентна ставка за користування кредитом становить 1,25% на добу, що становитиме в межах строку кредитування 7500,00 грн, а тому вважаємо обґрунтованим стягнути з відповідача на користь позивача залишок боргу за кредитом в розмірі 167,00 грн.

Розрахунок 20 000,00 грн. (сума отриманого кредиту) + 7500,00 грн.(сума відсотків за користування кредитом) - 27 333,00 грн. (сума сплачених відповідачем коштів) = 167,00 (залишок заборгованості за кредитом).

Вказана сума тіла кредиту та процентів за користування кредитом погоджена сторонами кредитного договору в п. 1.2. та 1.5.2 Договору про споживчий кредит № 101759964 від 25.09.2021.

Що ж до нарахування відсотків на підставі інших умов договору, то слід відмітити за своїм змістом вказані положення передбачає нарахування процентів поза межами строку кредитування, що є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються

відповідно до положень статті 625 ЦК України в розмірі визначеному договором.

Крім того, відповідно до п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України

«Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (втому числі, але невиключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів,

споживач звільняється від відповідальності перед кредитором за таке прострочення.

В тому числі, але невиключно споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.

Дія карантину була продовжена до 30 червня 2023 року, а тому нарахування платежів, сплата яких передбачена договором про надання споживчого кредиту № 101759964 від 25.09.2021 року за прострочення виконання зобов`язання в межах дії карантину тобто до 30 червня 2023 року є теж безпідставним.

Тобто за договором про надання фінансового кредиту № 101759964 від 25.09.2021року з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 167,00 грн.

Щодо стягнення заборгованості за комісією.

Пунктом 1.5.1. Договору № 101759964 від 25.09.2021року передбачено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 2200,00 гривень

Умови кредитного договору № 101759964 від 25.09.2021 року щодо сплати комісії в розмірі 2200,00 гривень за надання кредиту є нікчемними, а включення в умови договору та розрахунок заборговано

Просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Представник ТОВ «Коллект Центр» - Ткаченко М.М. 15.08.2024 через систему Електронний суд» до суду скерувала відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначила, що сторони погодили, що за користування кредитними коштами кредитором нараховуються відсотки за користування кредитом на весь період фактичного користування, в тому числі і у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання. позиція відповідача щодо неправомірності нарахування відсотків за договором надання позики є безпідставною та спростованою умовами вказаного договору і не може бути прийнята судом до уваги.

Також Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору

протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами.

Проте, відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту укладення договору не скористався.

Твердження представника відповідача про повне погашення кредитної заборгованості є передчасне із огляду на наступне.

Відповідно до п. 1.5. Договору, загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 9700.00 грн. в грошовому виразі та 12,184.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 29700.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань.

Як вбачається із розрахунку боргу, станом на 30-й день (25.10.2021) кредитування

кредитними коштами, позичальник не погасив заборгованість.

В такому розрахунку зазначено, що вперше позичальник сплатив заборгованість в

останній день користування такими коштами лише (за пролонгацію - 1000,00 грн., за

борг по тілу кредиту - 1000,00 грн., відсотки - 1940,00 грн.).

В подальшому позичальник неодноразово сплачував за пролонгацію користування

кредитним коштами у відповідності до умов Договору, а саме 01.11.2021, 08.11.2021,

12.11.2021, 15.11.2021, 19.11.2021.

Звертають увагу суду, що дані кошти сплачувались лише за пролонгацію користування кредитом.

Тобто, станом на дату, в яку позичальник зобов`язаний був повернути 31 900,00 грн. (тіло 20000,00 грн., 7500,00 грн. відсотки, 2200,00 грн. - комісія), останній повернув

лише 2 940,00 грн. (тіло кредиту - 1000,00 грн., відсотки - 1940,00 грн.). Численні пролонгації які сплачувала відповідач для того щоб відсоткова ставка не підвищувалась свідчать про неможливість останнього виконувати кредитні зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Більш того, недоцільним є посилання представника відповідача на неможливість

нарахування відсотків за користування кредитним коштами під час дії карантину, так

як таке обмеження не передбачено жодними нормативно-правовими актами.

Відсотки за користування кредитом це не є штрафом, пенею чи іншими платежами за прострочення виконання зобов`язання, а це лише плата за користування кредитом.

Просила позовну заяву задовольнти в повному обсязі.

Представник позивача в позовній заяві, серед іншого вказав про проведення розгляду справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Пушкарьов О.О. до суду не з`явилися, про дату час і місце розгляду справи повідомлялись в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 25 вересня 2021 року ОСОБА_1 на сайті tengo.ua створила та заповнила анкету-заяву на кредит № 101759964, в якій зазначила свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надала також згоду, зокрема, щодо правил кредитування.

Анкета-заява на кредит № 101759964 також містить інформацію про процес оформлення та розгляду заяви № 101759964, зокрема про такі дії: обробка 25.09.2021 01:43:04; заповнення заяви- 25.09.2021 12:27:41; автоматична перевірка - 25.09.2021 12:29:23; заповнення заяви -25.09.2021 12:29:35; автоматична перевірка - 25.09.2021 12:34:26;перевірка у базі кредитних історій - 25.09.2021 12:34:44; скоринг - 25.09.2021 12:34:48; перевірка у базі кредитних історій - 25.09.2021 12:34:48; скоринг - 25.09.2021 12:34:57; підписання договору - 25.09.2021 12:35:00; прийняття рішення по заяві - погоджено 25.09.2021. Крім того, анкета-заява на кредит № 101759964 містить погоджені умови кредитування, а саме: замовлена сума - 20 000 грн.; замовлений строк - 30 днів; погоджена сума - 20 000,00 грн.; погоджений строк - 30 днів; комісія за надання - 11,00 % одноразово; ставка процентів 1.25 % за кожен день користування.

З договору про споживчий кредит № 101759964 від 25 вересня 2021 року (далі - кредитний Договір, Договір), укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , вбачається, що сторони уклали цей договір на підставі пропозиції кредитодавця, яка розміщена в його інформаційно-телекомунікаційній системі та доступна через сайт кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, на таких умовах.

Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений пунктом 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній пунктом 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений пунктом 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором ( пункт 1.1.).

Сума кредиту становить 20 000 грн. у валюті гривня ( пункт 1.2.).

Кредит надається строком на 30 днів з 25 вересня 2021 року (строк кредитування) ( пункт 1.3).

Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 25 жовтня 2021 року (пункт 1.4.).

Комісія за надання кредиту становить 2 200,00 грн., яка нараховується за ставкою 11 % від суми кредиту одноразово ( пункт 1.5.1.).

Проценти за користування кредитом - 7 500 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пункт 1.5.2.).

Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом ( пункт 1.6.).

Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору ( пункт 1.7.).

Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. договору в термін (дату), вказаний у п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених в п.2.3 договору (пункт 2.2.1.).

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору ( пункт 2.2.2.).

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначена в п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну(базову) встановлену п. 1.6 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої що прирівнюється до письмової) згоди позичальника ( пункт 2.2.3.).

Пролонгація строку кредитування визначена пунктом 2.3. кредитного договору № 101759964.

Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів ( послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства tengo.ua і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою, визначеною пунктом 1.5.2. договору ( пункт 2.3.1.1.).

Пунктом 2.3.1.2 визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору.

Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1.).

У разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця ( пункт 4.2.).

Згідно пунктом 6.1 договору його укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

В пункті 6.2. вказано, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.

Згідно з пунктом 6.3 Договору приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору, Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що укладення Товариством Кредитного договору з Позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом Кредитного договору, який підписаний власноручним підписом Позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору, та діє до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до Додатку № 1 сторонами визначений графік платежів за договором про споживчий кредит № 101759964 від 25 вересня 2021 року.

В Додатку № 2 до договору міститься паспорт споживчого кредиту № 101759964.

На підтвердження підписання відповідачкою договору про споживчий кредит № 101759964 від 25 вересня 2021 року до матеріалів позовної заяви додано довідку про ідентифікацію, згідно з якою ОСОБА_1 здійснила акцепт договору шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора « R85387» 25 вересня 2021 року, який відправлено на номер телефону НОМЕР_1 .

На підтвердження виконання ТОВ «МІЛОАН» зобов`язання за договором про споживчий кредит № 101759964 від 25 вересня 2021 року, позивач надав копію платіжного доручення № 32929221 від 25 вересня 2021 року про перерахування на рахунок НОМЕР_2 коштів в сумі 20 000 грн.

Також, позивачем була надана відомість про щоденні нарахування та погашення за період з 25 вересня 2021 року до 10 лютого 2022 року.

10 лютого 2022 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 10-02/2022-50, за умовами якого сторони погодили, що ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 50 173 520 грн. 95 копі., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками.

Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 10-02/2022-50 від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит № 101759964 в сумі 71839,59 грн., з яких: 15981,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 53658,59 грн. - заборгованість за відсотками, 2200,00 грн. - заборгованість по комісії.

Згідно положень умов договору факторингу № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», сторони погодили, що ТОВ «Вердикт Капітал» передало (відступило) ТОВ «Коллект Центр» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект Центр» прийняло належні ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року ОСОБА_1 значиться в реєстрі боржників за договором про споживчий кредит № 101759964 в сумі 83026,29 грн., з яких: 15981,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 64 845,29 грн. - заборгованість за відсотками, 2200,00 грн. - заборгованість по комісії.

Відтак, матеріалами справи підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором про споживчий кредит № 101759964 на користь ТОВ «Коллект Центр».

Позивачем виконаний розрахунок заборгованості за кредитним договором № 101759964 від 25 вересня 2021 року станом до 08 квітня 2024 року в сумі 83026, 29 грн.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 101759964 у формі електронного документу шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором та наданням персональних даних відповідача, а також в належній формі було погоджено умови кредитування.

Однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості, визначена позивачем сума заборгованості за кредитним договором № 101759964 від 25 вересня 2021 року становить 83026,29 грн., з яких 15981,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 64 845,29 - заборгованість за відсотками , 2200,00 грн. - заборгованість за комісією.

Щодо посилань сторони відповідача щодо нарахування відсотків поза межами строку кредитування, а саме після 25.10.2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1048 ЦК України проценти сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).

Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.

Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.

Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.

За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Так, згідно укладеного між сторонами договору кредит у сумі 20 000,00 грн. було надано відповідачу строком на 30 днів до 25.10.2021 року.

При цьому п. 2.3. договору передбачено пролонгацію строку кредитування.

Продовження, вказаного в п. 1.3. договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах (п. 2.3.1.).

Пунктом п. 2.3.1.2. договору передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилася до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною у п. 1.6. Договору.

Зазначені обставини свідчать про те, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.

За відсутності доказів повернення відповідачем кредитних коштів та обумовленої суми відсотків за користування кредитом до 25.10.2021 року, відбулося продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що свідчить про пролонгацію строку кредитування на стандартних умовах, як передбачено п. 2.3.1.2 договору.

В той же час, з відомостей про щоденне нарахування та погашення вбачається, що позичальниця здійснювала сплату за лонгацію договору шість разів.

Так, умовами договору передбачено право позичальника на неодноразове продовження строку користування кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів.

Судом встановлено, що позичальницею вчинені дії, які продовжили строк кредитування, а тому пролонгація дії кредитного договору відбулась автоматично, що відповідає п. 2.3 договору. Так, відповідачкою сплачено 25 жовтня 2021 року, 01 листопада 2021 року, 08 листопада 2021 року, 12 листопада 2021 року, 15 листопада 2021 року та 19 листопада 2021 року частину тілу кредиту, процентів та комісію за пролонгацію.

Поряд з цим, системний аналіз положень п.п. 1.1 - 1.4 кредитного Договору щодо порядку та строку кредитування (30 днів), п.п. 2.2-2.4 кредитного Договору щодо пролонгації (60 днів + 60 днів), дають підстави для висновку, що термін користування кредитними грошима розпочався 25 вересня 2021 року та закінчився 10 лютого 2022 року.

А тому, виконаний позивачем розрахунок заборгованості по сплаті процентів за період до 08 квітня 2024 року виконаний з урахуванням нарахованих ТОВ "Вердикт Капітал" відсотків у період з 10.02.2022 до 23.02.2022 у розмірі 11186,70 грн, суд вважає необґрунтованим.

При цьому, суд погоджується з розрахунком заборгованості за період з 25.09.2021 року по 10.02.2022 року, з якого 15981,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 53658,59 грн., заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, та 2200,00 грн., заборгованості з комісії, які підлягають стягненню із відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача.

Щодо стягнення процентів в іншій частині, то суд вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Суд вважає, що відповідно до п.п. 1.1 - 1.4, 2.2 - 2.4 кредитного Договору про споживчий кредит № 101759964 від 25 вересня 2021 року термін повернення кредиту (з урахуванням пролонгації) визначено з 25 вересня 2021 року до 10 лютого 2022 року, тому правові підстави для стягнення заборгованості по відсоткам після 10 лютого 2021 року відповідно до п. 1.6, 2.3 договору відсутні.

Відтак, із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 53658,59 грн., за період дії строку кредитного договору №101759964 від 25 вересня 2021 року з врахуванням його пролонгації.

Твердження сторони відповідача, щодо погашення ОСОБА_1 заборгованості по кредиту та відсоткам в розмірі 27 333,00 гривень, посилаючись на надану позивачем «Картку обліку виконання договору» в якій зазначені всі проведені відповідачем платежі, а саме: 25.10.2021 - 6880,00 грн.; 01.11.2021 - 6618,00 грн.; 08.11.2021 - 3445,00 грн.; 12.11.2021 - 3521,00 грн.; 15.11.2021 - 3407,00 грн.; 19.11.2021 - 3462,00 грн., не заслуговують на увагу, оскільки представником відповідача невірно було надано оцінку даному документу та двічі підраховано одні і ті ж самі суми сплати за тіло кредиту та відсотки. Так наявна у матеріалах справи Картка обліку виконання договору дійсно містить відомості про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором № 101759964 що співпадає з даними відображеними у відомості про щоденні нарахування та погашення, проте зазначені суми сплати поділяються на: сплата за лонгацію і погашення за договором, тобто у першому випадку підраховані суми з урахуванням тіла кредиту, процентів та комісії за лонгацію, а саме: 25.10.2021 року тіло кредиту -1000,00 грн., проценти - 1940,00 грн., комісія за лонгацію -1000,00 грн., а всього 3940,00 грн., 12.11.2021 року тіло кредиту - 525,00 грн., проценти - 973,00 грн., комісія за лонгацію -525,00 грн., а всього 2023,00 грн., 15.11.2021 року тіло кредиту - 509,00 грн., проценти - 940,00 грн., комісія за лонгацію -509,00 грн., а всього 1958,00 грн., 01.11.2021 року тіло кредиту -950,00 грн., проценти - 1884,00 грн., комісія за лонгацію - 950,00 грн., а всього 3784,00 грн., 19.11.2021 року тіло кредиту - 494,00 грн., проценти - 990,00 грн., комісія за лонгацію - 494,00 грн., а всього 1978,00 грн., 08.11.2021 року тіло кредиту -541,00 грн., проценти - 911,00 грн., комісія за лонгацію -541,00 грн., а всього 1993,00 грн. У другому випадку підраховані ті ж саме саме сплачені суми як і у першому випадку але без урахуванням комісії за лонгацію (лише тіло кредиту і проценти). Так перевіривши дані відомості, вбачається що ОСОБА_1 за вказаний період було загалом сплачено: 4019,00 грн. за тіло кредиту, 7638,00 грн. за відсоки, 4019,00 грн. за комісію за лонгацію, а всього 15676,00 грн.

З огляду на викладене суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, надавши оцінку яким, як кожному окремо, так і в їх сукупності, дійшов висновку щодо підтвердження розміру заборгованості та не спростування його відповідачкою.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Враховуючи, що відповідач не надала до суду доказів на підтвердження виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит № 101759964 від 25.09.2021 року, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, та вважає що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за вказаним договором про споживчий кредит в сумі 71839,59 грн, з яких 15981,00 грн тіло кредиту, 53658,59 грн відсотки за користування кредитом, та 2200,00 грн. комісії.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023, укладений між ТОВ "Коллект Центр" та адвокатським об`днанням "Лігал Асістанс"; прайс-лист АО "Лігал Асістанс", затверджений рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023; платіжну інструкція № від 15.05.2024, відповідно до якої ТОВ "Коллект Центр" сплатило 68000 грн за надання правової допомоги згідно з договором про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 550 від 01.03.2024 та витяг з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024, згідно з якими АО "Лігал Асістанс" надало правову допомогу ТОВ "Коллект Центр" щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором № 101759964 на загальну суму 17000 грн.

Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявила, із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не зверталася, натомість суд самостійно вирішити таке питання позбавлений можливості, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідачки на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2620 грн 01 коп. (71839,59/83026,29*3028).

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , юридична адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, заборгованість за договором про споживчий кредит №101759964 від 25 вересня 2021 року у сумі 71839 ( сімдесят одна тисяча вісімсот тридцять дев`ять ) гривень 59 коп., з яких: 15 981 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят одна) гривня 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 53658 (п`ятдесят три тисячі шістсот п`ятдесят вісім ) гривень 59 коп. - заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 2 200 (дві тисячі двісті) гривень 00 коп. - заборгованість за комісією.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору у сумі 2620 (дві тисячі шістсот двадцять ) грн 01 коп. та витрат на правничу допомогу у сумі 17000 ( сімнадцять тисяч ) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко