Справа № 373/2403/24
Номер провадження 2-н/373/329/24
УХВАЛА

29 жовтня 2024 року Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Керекеза Я.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Переяслав Буд» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за послуги із вивезення побутових відходів,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою і просить видати судовий наказ про стягнення із боржника боргу за послуги із вивезення побутових відходів у розмірі 5309 грн 40 коп. та судовий збір в розмірі 302 грн. 80 коп.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, слід зазначити наступне.

Безпосередньо зі змісту самої заяви вбачається, що заборгованість в розмірі 5309 грн. 40 коп., яку просить заявник стягнути із боржника, утворилася за період із 01 жовтня 2019 року по 01 жовтня 2022 року.

Разом з тим, із розрахунку, доданого до заяви про видачу судового наказу, вбачається, що така заборгованості виникла із серпня 2017 року по жовтень 2024 року.

Отже, заявник просить стягнути борг, який виник за більший період (почався за 2 роки до, закінчився через 2 роки після вказаного заявником), ніж зазначено в заяві.

Такі обставини не дають підстав стверджувати, що з моменту виникнення права вимоги не пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою, і що такі вимоги є безспірними.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обгрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, в тому числі і щодо строку позовної давності, зокрема його переривання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Отже, оскільки підстав вважати, що з моменту виникнення права вимоги не пройшов строк, який перевищує позовну давність тривалістю три роки, немає; в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обгрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті і задоволенню підлягають лише документально підтверджені та безспірні вимоги, вирішення вимог, про які просить заявник, можливе у позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Переяслав Буд» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за послуги із вивезення побутових відходів.

Роз`яснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Я.І.Керекеза