Справа № 296/9689/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

25 жовтня 2024 рокум. Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Пилипюк Л. М., ознайомившись із позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

21 жовтня 2024 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.

Дослідивши подану позовну заяву, приходжу до висновку, що така підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Звертаючись до суду з цим позовом, Військової частини НОМЕР_1 заявляє на вирішення суду вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 99 900 гривень.

Позов обґрунтовано тим, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника начальника прикордонного загону з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_1 в результаті недбалого ставлення до виконання службових обов`язків підписав наказ та затвердив «Положення про почесний нагрудний знак « НОМЕР_2 прикордонний загін», чим спричинив неправомірну витрату бюджетних коштів в розмірі 99 900 гривень. Сплачені суми субвенційних коштів у розмірі 99 900 гривень на придбання іміджевої продукції НОМЕР_2 прикордонного загону були сплачені неправомірно, окрім того це стало можливим внаслідок порушення виконання обов`язків військової служби відповідачем. Після проведення службового розслідування також здійснено перевірку службової документації щодо предмету закупівлі.

Зміст позову свідчить, що передумовою стягнення з відповідача спірної заборгованості є: 1) дослідження правомірності наказу №319-АГ від 13 березня 2023 року «Про затвердження положення про Пам`ятну відзнаку « НОМЕР_2 прикордонний загін»; 2) дослідження правомірності договору на закупівлю іміджевої продукції НОМЕР_2 прикордонного загону від 23 листопада 2023 року № 115-23; 3) дослідження правомірності дій відповідача як посадової особи публічної служби, в тому числі на предмет дотримання Статуту Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів, що регулюють спірні правовідносини; 4) встановлення вини відповідача у завданні спірної матеріальної шкоди та дослідження результатів службового розслідування.

Позов сформований в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної система (ЄСІТС) «Електронний суд» 18 жовтня 2024 року та підписаний представником позивача ОСОБА_2 на підставі довіреності від 12 січня 2024 року, сформованої підсистемою «Електронний суд».

До позовної заяви не додано документів, які підтверджують повноваження представника позивача ОСОБА_2 як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

За даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що ОСОБА_2 має статус адвоката відсутні.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)».

Згідно з частиною другою, третьою, четвертою статті 131-2 Конституції України засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

У підпункті 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України зазначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Згідно зі статтею 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до підпункту 18 розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

Отже, з 1 січня 2019 року представництво у судах першої інстанції має здійснюватися адвокатами.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною другою статті 15 ЦПК України передбачено, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Відповідно до частин першої і другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Отже, у цивільному процесуальному законі передбачені випадки, в яких представником у суді, окрім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Так, відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи зміст позовної заяви, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі заяву відповідача про необхідність проведення у справі судової почеркознавчої експертизи, беручи до уваги підвищений суспільний інтерес під час воєнного стану в Україні до спірних правовідносин щодо безпідставної розтрати бюджетних коштів посадовою особою військові частини та стягнення матеріальної шкоди, приходжу до висновку, що справа за цим позовом не є малозначною та підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, з огляду на положення статті 60 ЦПК України, представляти інтереси позивача у даній справі може виключно адвокат.

Установлено, що до позовної заяви, поданої та підписаної представником ОСОБА_2 , не додано документів, які підтверджують його повноваження як адвоката відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи наведене, установивши, що позовну заяву подано представником, який не має статусу адвоката, приходжу до висновку про повернення її позивачеві на підставі пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Такий висновок суду відповідає усталеній судовій практиці, в тому числі практиці Весрхового Суду, наприклад постанова Верховного Суду від 16 червня 2020 року (справа № 725/5441/19).

Керуючись ст.ст.58,62,175,177,185,260,261,353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала судді складена 25 жовтня 2024 року.

Суддя Корольовського районного суду

міста Житомира Лілія ПИЛИПЮК