БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №397/1242/24
Провадження № 2/730/442/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни питання щодо передачі до іншого суду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до Олександрівського районного суду Кіровоградської області з даним позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути на їх користь з відповідача 5520,64, грн заборгованості по оплаті спожитої електричної енергії.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області Гайдар Н.І. від 08 жовтня 2024 року зазначена позовна заява була передана за підсудністю до Борзнянського районного суду Чернігівської області. Вказана ухвала судді обгрунтована тим, що зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_1 знаходиться у АДРЕСА_1 , що не віднесено до територіальної підсудності Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Питання щодо передачі справи до іншого суду розглянуто без виклику учасників справи й відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши дане питання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За змістом положень п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Усталена практика Європейського суду з прав людини визначає, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», а й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення в справах «Занд проти Австрії», «Олександр Волков проти України», «Сокуренко і Стригун проти України», «Посохов проти Росії» та ін.).

За загальними правилами підсудності справ, визначеними ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Водночас приписами ст.30 ЦПК України встановлено правила щодо виключної підсудності, зокрема у ч.1 визначено, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у ст.27-29 ЦПК України.

Як зазначено в правових висновках, викладених Верховним Судом у постанові від 10.04.2019р. у справі №638/1988/17, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16.02.2019р. у справі №911/2390/18, до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд ухвалою передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг по оплаті спожитої електричної енергії, яка постачалась на належний відповідачу на праві власності об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Тому, зурахуванням наведеного, ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» вказаний позов про стягнення заборгованості був правомірно пред`явлений за місцем знаходження нерухомого майна відповідача - за правилами виключної підсудності.

Натомість, передаючи дану цивільну справу за підсудністю до Борзнянського районного суду Чернігівської області з підстав реєстрації відповідача на території м. Борзна Чернігівської області, суддею Олександрівського районного суду Кіровоградської області в ухвалі від 08.10.2024р. не було враховано вищеокреслених положень цивільного процесуального законодавства щодо спеціальних правил виключної підсудності та відповідних правових висновків касаційного суду, які в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України є обов`язковими при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що дана цивільна справа Олександрівським районним судом Кіровоградської області була передана до Борзнянського районного суду Чернігівської області не в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, тобто безпідставно й помилково, в зв`язку з чим не може бути прийнята до розгляду Борзнянським районним судом Чернігівської області як судом «встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що одночасно не дає підстав для тлумачення як спору між судами про підсудність в призмі ч.1 ст.32 ЦПК України.

До аналогічного висновку зводиться й правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.03.2020р. у справі №640/12339/19, де зазначено «якщо суд першої інстанції помилково чи неправильно направив до суду тієї самої інстанції справу, яка за предметом спору, суб`єктним складом учасників, характером спірних правовідносин відноситься до його підсудності, а суд, якому була направлена справа (позовна заява), повернув її назад як направлену внаслідок порушення правил підсудності, то рішення суду, який повернув справу адресанту, не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої статтею 30 КАС України (відповідає ст.32 ЦПК України).

Крім того, за приписами ч.1 ст.378, ч.1 ст.411 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дана справа підлягає поверненню (передачі) до Олександрівського районного суду Кіровоградської області, виключна територіальна підсудність якого поширюється на місцезнаходження належного відповідачу нерухомого майна, із приводу якого між сторонами й виник спір щодо стягнення заборгованості по оплаті спожитої електричної енергії.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 27-32, 258-261 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути (передати) на розгляд до Олександрівського районного суду Кіровоградської області.

Здійснити передачу даної цивільної справи з Борзнянського районного суду Чернігівської області до Олександрівського районного суду Кіровоградської області не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до ст.354 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець