СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/141/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Сенько М.Ф., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Коваленко Анжеліки Вячеславівни про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив :

Представник позивача - адвокат Коваленко А.В. звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В поданій заяві з метою забезпечення позову в майбутньому, просить суд, накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 174 475 (сто сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят п?ять) доларів США; накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що знаходяться на будь яких рахунках ОСОБА_2 відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 174 475 (сто сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят п?ять) доларів США; накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що знаходяться на будь яких рахунках ОСОБА_3 відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 174 475 (сто сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят п?ять) доларів США.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідачі мють заборгованість перед позивачкою за договором позики, грошові кошти не повертають, тому можуть ухилятись від виконання рішення суду і в майбутньому. Зазначає, що відповідач володіє рухомим та нерухомим майном, а тому вважає за необхідне накласти арешт на дане майно, оскільки існує ризик ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому, та існує загроза відчуження відповідачем такого майна.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики, зокрема з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в сумі 174 475 доларів США.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, тому що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту належного Відповідачам нерухомого майна може призвести до неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Суд не володіє інформацією щодо конкретного майна, яке перебуває у власності Відповідачів, тому саме державним (приватним) виконавцем це питання підлягає встановленню. Натомість, враховуючи обмежені строки для вирішення питання про забезпечення позову, позбавляють суд можливості самостійно визначити склад майна в межах ціни позову, що перебуває у власності Відповідачів.

Такий спосіб забезпечення позову цілком відповідатиме суті заявлених вимог, не буде надмірним обмеженням прав відповідачів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст.149-150, 257, 260 ЦПК України

постановив:

Заяву представника позивача - адвоката Коваленко Анжеліки Вячеславівни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 174 475 доларів США;

Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що знаходяться на будь яких рахунках ОСОБА_2 відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 174 475 доларів США;

Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що знаходяться на будь яких рахунках ОСОБА_3 відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах заявленої до стягнення суми позовних вимог в розмірі 174 475 доларів США.

Ухвала набирає законної сили негайно після її остановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Сенько М.Ф.