ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 306/245/22

провадження № 61-11933св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Кішкін Денис Володимирович,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» - Артимича Миколи Михайловича на постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у складі колегії суддів: Кондора Р. Ю., Бисаги Т. Ю., Фазикош Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Воробканич Е. І., приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус) Кішкін Д. В., про визнання прав іпотекодержателя.

Позов мотивовано тим, що 27 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», і ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 43/08МК, на підставі якого з урахуванням внесених 15 вересня 2008 року змін до договору, ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 1 300 000,00 дол. США.

Виконання позичальником зобов`язань було забезпечено іпотекою належного ОСОБА_1 готельного комплексу загальною площею 1550,60 кв. м на

АДРЕСА_1 та земельної ділянки, площею 0,2291 га, з кадастровим номером :04:002:0169, на якій знаходиться цей готельний комплекс, що були передані в іпотеку на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року

№ 43/08МК-01, посвідченого приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Гуледзою А. Г. за реєстровим номером 3270.

У день укладення договору іпотеки до Державного реєстру іпотек були внесені відомості про іпотеку за № 7269263 і № 7269297, а до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були внесені відомості про відповідні заборони за № 7267458 і № 7267818.

Зважаючи на порушення позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, ПАТ АБ «Укргазбанк» прийняло рішення реалізувати своє право на задоволення вимог у позасудовому порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, у зв`язку з чим 10 вересня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Л. Д. зареєструвала на підставі пункту 6.4 договору іпотеки від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01 право власності на готельний комплекс і земельну ділянку за банком.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2017 року у справі № 306/2053/16-ц скасовано державну реєстрацію права власності за ПАТ АБ «Укргазбанк» на готельний комплекс і земельну ділянку.

За період з 17 серпня 2017 року до 06 вересня 2017 року за заявою

ОСОБА_1 приватний нотаріус скасував реєстрацію права власності банку та поновив право власності ОСОБА_1 на готельний комплекс та земельну ділянку, що були предметом договору іпотеки від 27 травня 2008 року

№ 43/08МК-01.

У подальшому готельний комплекс і земельну ділянку, які є предметами іпотеки, ОСОБА_1 поза волею і без згоди банку було відчужено.

Посилаючись на те, що такими діями порушені права ПАТ АБ «Укргазбанк» як іпотекодержателя за чинним договором іпотеки від 27 травня 2008 року

№ 43/08МК-01, ПАТ АБ «Укргазбанк» з урахуванням заяви про зміну позовної вимоги просило визнати за ним права іпотекодержателя на підставі договору іпотеки (без оформленої заставної) від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01 стосовно іпотечного майна, а саме об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 240 (земельна ділянка, площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240) і об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 240 (готельний комплекс), що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 ; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про ПАТ АБ «Укргазбанк» іпотекодержателя на підставі договору іпотеки (без оформлення заставної) від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01 з поновленням щодо вказаних об`єктів нерухомого майна реєстрації іпотеки на підставі первинних записів про іпотеку за реєстраційним номером 7269297 від 27 травня 2008 року із змінами від 15 вересня 2008 року і за реєстраційним номером 7269263 від 27 травня 2008 року із змінами від 15 вересня 2008 року та

з поновленням щодо вказаних об`єктів нерухомого майна заборони відчуження на підставі первинних записів про заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером 7267818 від 27 травня 2008 року і за реєстраційним номером 7267458 від 27 травня 2008 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 липня

2022 року, з урахуванням ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 31 березня 2023 року про виправлення описки, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано так: на підставі чинного рішення суду право власності банку на предмет іпотеки було скасоване, після чого власник майна

ОСОБА_1 відчужив земельну ділянку ОСОБА_2 ; земельна ділянка

і готельний комплекс у подальшому були передані в нову іпотеку, де кінцевим іпотекодержателем зараз є ОСОБА_3 ; у визнанні недійсними цих наступних договорів іпотеки банку судом було відмовлено, право власників на об`єкти нерухомості підтверджене чинними судовими рішеннями, визнання за банком права іпотекодержателя потягне порушення прав нових власників майна; позивач обрав невірний спосіб захисту права, оскільки перешкодою

є рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року у справі № 306/2149/19.

Додатковим рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від

31 березня 2023 року стягнено з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн за оплачені витрати на правову допомогу.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2023 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 липня

2022 року скасовано і ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що позов пред?явлено не до всіх відповідачів, що є самостійною підставою для відмови в позові, оскільки участі у справі в якості відповідача ОСОБА_3 не брала, тоді як спір безпосередньо стосується її цивільних прав і обов`язків, майнових прав та інтересів як іпотекодержателя, за яким зареєстроване речове право (іпотека) щодо нерухомого майна, на яке фактично в якості первісного іпотекодержателя претендує позивач ПАТ АБ «Укргазбанк».

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

03 серпня 2023 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Артимич М. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2023 року в частині відмови

в задоволенні позову і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд не врахував ту обставину, що права банку як іпотекодержателя було порушено саме іпотекодавцями,

а саме ОСОБА_1 , як первинним власником та іпотекодавцем, та ОСОБА_2 , як особою, що набула статусу власника частини іпотечного майна та, відповідно, статусу іпотекодавця. Як наслідок, саме до цих осіб позивач подав позов і, відповідно, саме ці особи правомірно мають статус відповідачів у цій справі.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції

в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 червня

2019 року у справі № 922/2416/17, від 19 червня 2019 року у справі

№ 643/17966/14-ц, від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц, постановах Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 922/2960/17, від 05 квітня 2023 року у справі № 344/984/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Аргументи інших учасників справи

Відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із Свалявського районного суду Закарпатської області.

09 травня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи

у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Короткий зміст фактичних обставин справи

27 травня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Укргазбанк»

і ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 43/08МК, з урахуванням договору про внесення змін до кредитного договору від 15 вересня 2008 року, за умовами якого позичальнику надано кредит у формі невідновлювальної відкличної кредитної лінії у розмірі 1 300 000 доларів США, зі сплатою 16,6 % річних, строком до 26 травня 2023 року.

27 травня 2008 року між банком і ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 43/08МК-01, за умовами якого останній на забезпечення вказаного кредитного зобов`язання передав в іпотеку належні йому готельний комплекс, загальною площею 1 550,6 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

10 вересня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Прокудіна Л. Д. у зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором № 43/08МК за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» провела державну реєстрацію речового права власності за банком на іпотечне майно.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2017 року, у справі № 306/2053/16-ц за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Прокудіної Л. Д. про визнання незаконними рішень про перехід права власності на нерухоме майно скасовано реєстрацію за номером 3270 речового права, права власності на готельний комплекс - об`єкт житлової нерухомості, розташований на

АДРЕСА_1 , за ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року, вчинену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом, рішення від 10 вересня 2016 року, індексний номер 31325918, а також на земельну ділянку, площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169, розташовану за вказаною адресою, за ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року за № 3270, вчинену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень приватним нотаріусом, рішення від 10 вересня 2016 року, індексний номер 31325920. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 21 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 17 серпня 2017 року залишено без змін.

30 серпня 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось до державного реєстратора із заявами про заборону вчинення реєстраційних дій щодо будинку та земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0169, розташованих на АДРЕСА_1 .

04 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_1 приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу скасував реєстрацію права власності ПАТ АБ «Укргазбанк» на іпотечне майно та поновив право власності на нерухоме майно за ОСОБА_1

06 вересня 2017 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу відчужив вказану земельну ділянку ОСОБА_2

07 вересня 2017 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_2 у рахунок забезпечення своїх зобов`язань за договором позики від 07 вересня 2017 року, з урахуванням додаткового договору, у розмірі 300 000,00 грн передано в іпотеку спірну земельну ділянку, площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169, розташовану за адресою:

АДРЕСА_1 . 07 вересня 2017 року приватний нотаріус Кішкін Д. В. вніс у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно від 07 вересня 2017 року запис номер 22217924 про іпотеку вказаної земельної ділянки.

11 вересня 2017 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_1 у рахунок забезпечення своїх зобов`язань за договором позики від 10 вересня 2017 року у розмірі

6 500 000,00 грн передав в іпотеку ОСОБА_5 спірний готельний комплекс, загальною площею 1 587,2 кв. м.

11 вересня 2017 року приватний нотаріус Кішкін Д. В. вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про іпотечне обтяження, накладене за договором іпотеки від 11 вересня 2017 року та договором про відступлення прав вимог від 15 вересня 2017 року на готельний комплекс, іпотекодержатель ОСОБА_3

15 вересня 2017 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, за умовами якого

ОСОБА_5 відступив ОСОБА_3 право вимоги за договором іпотеки від 11 вересня 2017 року, укладеним з ОСОБА_1 .

У липні та жовтні 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» зверталося до приватного нотаріуса Кішкіна Д. В. із заявами про поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження на підставі договору іпотеки від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01, даних про задоволення яких немає.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 червня

2021 рокуу справі № 306/2149/19 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до

ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Кішкіна Д. В., ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування записів про іпотеку та обтяження іпотекою в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2024 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року змінено в частині правового обґрунтування. В іншій частині рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 липня 2024 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року у незміненій під час апеляційного перегляду частині та постанову Закарпатського апеляційного суду від 30 січня 2024 року залишено без змін.

Постанову суду касаційної інстанції мотивовано тим, що правильним є висновок апеляційного суду про те, що, оскільки скасоване судом рішення державного ресторатора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 вересня

2016 року за банком на предмет іпотеки не передбачало переходу чи припинення речових прав, то у розумінні пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підлягали поновленню виключно права на такий об`єкт нерухомого майна, що існували до проведення державної реєстрації прав. Позивач не заявляв вимоги про визнання права іпотекодержателя.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2023 року у справі

№ 306/513/16-ц апеляційні скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково. Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 10 грудня

2019 року і додаткове рішення цього ж суду від 30 жовтня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у позові ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з пред`явленням позову не до всіх належних відповідачів.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2024 року постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2023 року залишено без змін.

Постанову касаційного суду мотивовано тим, що апеляційний суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про відмову у позові через неналежний суб`єктний склад відповідачів. ОСОБА_3 мала брати участь у розглядуваній справі як співвідповідач, оскільки, вирішуючи спір по суті суд, буде вирішувати питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам закону відповідає.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі

№ 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зробила висновок про те, що «запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису,

а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя».

Також у пункті 9.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20) зроблено такий висновок «у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя».

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження,

а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тлумачення змісту статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем

є особа, яка має відповідати за позовом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року

у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження

у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє

в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Враховуючи наведене, якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 200/8461/15-ц).

Отже, визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що їх порушено, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

Суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

У справі, яка переглядається, остаточно сформулювавши позовні вимоги, банк просив суд визнати за ним права іпотекодержателя на підставі договору іпотеки (без оформленої заставної) від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01 стосовно іпотечного майна, а саме: об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 240 (земельна ділянка, площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169), (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240) і об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 240 (готельний комплекс), що знаходяться за адресою:

АДРЕСА_1 ; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про ПАТ АБ «Укргазбанк» іпотекодержателя на підставі договору іпотеки (без оформлення заставної) від 27 травня 2008 року № 43/08МК-01 з поновленням щодо вказаних об`єктів нерухомого майна реєстрації іпотеки на підставі первинних записів про іпотеку за реєстраційним номером 7269297 від 27 травня 2008 року із змінами від 15 вересня 2008 року і за реєстраційним номером 7269263 від 27 травня 2008 року із змінами від 15 вересня 2008 року та

з поновленням щодо вказаних об`єктів нерухомого майна заборони відчуження на підставі первинних записів про заборону на нерухоме майно за реєстраційним номером 7267818 від 27 травня 2008 року і за реєстраційним номером 7267458 від 27 травня 2008 року.

Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 306/513/16-ц установив, що 24 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 як іпотекодержателем та ОСОБА_2 як іпотекодавцем укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким сторони домовилися про реалізацію іпотекодержателем заходів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та прийняття іпотекодержателем у власність предмета іпотеки, а саме земельної ділянки, площею 0,2291 га, кадастровий номер :04:002:0169, на АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши сукупність встановлених у розглядуваній справі обставин та зміст позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк», апеляційний суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про відмову у позові через неналежний суб`єктний склад відповідачів. ОСОБА_3 мала брати участь у розглядуваній справі як співвідповідач, оскільки при вирішенні спору по суті суд буде вирішувати питання про її права, свободи, інтереси та обов`язки.

Верховний Суд погоджується з таким висновком апеляційного суду.

Процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різним.

Висновки суду по суті вирішення спору про обґрунтованість або необґрунтованість позовних вимог мають бути зроблені за належного суб`єктного складу учасників справи. При цьому позивач не позбавлений права на звернення до суду з відповідними вимогами до належних відповідачів.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними

у постановах від 02 листопада 2022 року у справі № 753/537/19,

від 16 вересня 2022 року у справі № 642/2316/20, від 18 травня 2022 року

у справі № 753/8090/18.

За встановлених обставин висновки апеляційного суду не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду у постановах від 15 червня

2019 року у справі № 922/2416/17, від 19 червня 2019 року у справі

№ 643/17966/14-ц, від 05 травня 2020 року у справі № 161/6253/15-ц, постановах Верховного Суду від 30 червня 2022 року у справі № 922/2960/17, від 05 квітня 2023 року у справі № 344/984/15-ц, на які посилався заявник у касаційній скарзі.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови Закарпатського апеляційного суду від 26 червня

2023 року - без змін, оскільки підстав для її скасування немає.

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» - Артимича Миколи Михайловича залишити без задоволення.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 червня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

Є. В. Коротенко

М. Є. Червинська