ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1565/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №2312/500/2012 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Любченко Т.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 08.08.2024 (повний текст складено 12.08.2024, суддя в суді першої інстанції Калієвський І.Д.) у цивільній справі за скаргою боржника ОСОБА_2 на протиправні рішення та дії приватного виконавця, інші учасники приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, стягувач ТОВ «Девелоп Фінанс»,

в с т а н о в и в :

боржник ОСОБА_2 звернулася 13.03.2024 до суду зі скаргою у цій справі та вказала, що на виконання рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 03.04.2012 Маньківським районним судом 10.05.2012 видано виконавчий лист №2312/500/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь «Райфазен банк Аваль», в особі Черкаської обласної дирекції, заборгованості за кредитним договором №354411/2263/0449-7 від 28.08.2007 в сумі 75484,75 грн., що згідно курсу НБУ станом на 22.02.2012 (7,9874 грн. за 1 дол. США) в доларовому еквіваленті становить 9450,38 дол. США.

У рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, площею 64,0 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом реалізації його на публічних торгах у межах виконавчого провадження. Початкову ціну реалізації предмету іпотеки встановлено на рівні 90% від вартості, визначеної на підставі оцінки відповідно до законодавства України.

Таким чином розмір боргу, а саме 75484,75 грн., вказаний у рішенні суду та виконавчому листі визначений у гривнях та перегляду не підлягає.

Виконавцями Маньківського ВДВС відкрито виконавче провадження та із скаржника ОСОБА_2 регулярно стягувалися кошти на погашення боргу.

13.02.2024 скаржник виявила, що її банківська карта, на яку вона отримує пенсію з якої стягувалися кошти на покриття боргу, заблокована. Так 12.02.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. відкрито виконавче провадження ВП №74135724 та винесено постанову про арешт коштів боржника, де вказано, що сума стягнення з урахуванням виконавчого збору становить 75307,78 грн.

Скаржник отримала в борг у родичів кошти в сумі 75000 грн. та вирішила погасити заборгованість. 14.02.2024 скаржник на рахунок приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. в рахунок сплати боргу по виконавчого провадження ВП №74135724 внесла кошти в сумі 75307,78 грн. В подальшому вона направила копію квитанції про перерахування коштів та заяву про закриття провадження на адресу приватного виконавця.

Приблизно 01.03.2024 скаржник отримала лист з постановою про відкриття виконавчого провадження від приватного виконавця Плесюк О.С. 05.03.2024 після отримання інформацію про хід виконавчого провадження ВП №74135724, скаржнику стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. 20.02.2024 винесено Постанову, якою знято арешт з коштів боржника, та Постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних якою замість суми стягнення 68035,26 зазначену іншу суму - 355523,3 грн. Причина внесення змін вказано - помилка виконавця.

Крім того 20.02.2024 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесено виправлення до постанови про відкриття виконавчого провадження, яким збільшено суму виконавчого збору з 6803,52 грн., до 35552,33 грн. Причина внесення змін вказано - помилка виконавця.

Отже приватним виконавцем після сплати скаржником боргу по виконавчому листу №2312/500/2012 від 10.05.2012 вчинено протиправні дії та самостійно збільшено заборгованість.

Про прийняття постанов про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 20.02.2024 та про виправлення помилки у процесуальному документі від 20.02.2024 на даний час її не повідомлено.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 08.08.2024 вказану скаргу відхилено з посиланням на те, що суму боргу, встановленого в іноземній валюті, виконавцем уточнено з урахуванням зміни курсу іноземної валюти до гривні на день платежу боржником, що є правомірним.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, боржник ОСОБА_2 подала 20.08.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити вимоги скарги.

Зазначає, що зміна виконавцем суми боргу не є виправленням арифметичної помилки, адже заборгованість у виконавчому листі визначено у гривнях із наведенням еквіваленту в іноземній валюті. Самовільно збільшивши суму боргу, виконавець діяв у своїх інтересах, адже розмір виконавчого збору також істотно зріс. Виконавець не звернув уваги, що у судовому рішенні заборгованість визначено у гривнях.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Девелоп Фінанс» просив суд апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суд першої інстанції залишити без змін, оскільки вона є законною та належним чином обґрунтованою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 03.04.2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Черкаської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 354411/2263/0449-7 від 28.08.2007 в сумі 75484,75 грн., що згідно курсу НБУ станом на 22.02.2012 (7,9874 грн. за 1 дол. США) в доларовому еквіваленті становить 9450,38 дол. США.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 354411/2263/0449-7 від 28.08.2007 в сумі 75484,75 грн., що згідно курсу НБУ станом на 22.02.2012 в доларовому еквіваленті становить 9450,38 дол. США, та складається з: поточний залишок за кредитом - 7467,60 дол. США - 59647,46 грн.; сума нарахованих відсотків за кредитом - 19,28 дол. США - 154,00 грн.; прострочені відсотки за кредитом - 515,38 дол. США - 4116,60 грн.; нарахована пеня за прострочені платежі - 11566,69 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 64,0 кв. м., за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом реалізації його на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну реалізації предмету іпотеки встановити на рівні 90 % від її вартості, визначеної на підставі оцінки відповідно до законодавства України.

10.05.2012 Маньківським районним судом Черкаської області видано виконавчий лист №2312/500/2012, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь АТ «Райфазен банк Аваль», в особі Черкаської обласної дирекції, заборгованість за кредитним договором №354411/2263/0449-7 від 28.08.2007 в сумі 75484,75 грн., що згідно курсу НБУ станом на 22.02.2012 (7,9874 грн. за 1 дол. США) в доларовому еквіваленті становить 9450,38 дол. США.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №354411/2263/0449-7 від 28.08.2007 звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 64,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом реалізації його на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну реалізації предмету іпотеки встановити на рівні 90% від вартості, визначеної на підставі оцінки відповідно до законодавства України.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 14.09.2022 замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Девелоп Фінанс» у виконавчих листах з примусового виконання рішення про стягнення кредитного боргу.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74135724 від 12.02.2024 було відкрито відповідне виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2312/500/2012 від 10.05.2012 (а.с.6).

Відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 12.02.2024 вбачається факт накладення арешту на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом, що належать боржнику. Сума звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору становить 75307,78 грн.(а.с.7).

Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №31 від 14.02.2024 скаржник сплатила суму 75307,80 грн. як сплату боргу по ВП №74135724 (а.с.8).

Згідно постанови про зняття арешту з коштів від 20.02.2024 по ВП №7413524 з рахунку боржника, на якому знаходяться кошти заробітної плати, на підставі її заяви, знято арешт (а.с.9).

Відповідно до постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 20.02.2024 по ВП №74135724 у зв`язку з помилкою виконавця внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження а саме: замість сума коштів до стягнення за ВД: 68035,26 зазначити сума коштів за стягнення за ВД: 355523,3 та замість сума коштів (еквівалент у гривні): 68035,26 зазначити сума коштів (еквівалент у гривні): 355523,3 (а.с.10).

Згідно постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 20.02.2024 по ВП №74135724 у зв`язку з помилкою виконавця внесено виправлення до документу «Постанова про відкриття виконавчого провадження» від 20.02.2024: замість сума виконавчого збору/основної винагороди ПВ: 6803,52 грн. зазначити сума виконавчого збору/основної винагороди ПВ: 35552,33 грн. (а.с.11).

Згідно інформації про виконавче провадження (ВП №74135724) має місце факт відкриття виконавчого провадження та подальші процесуальні дії з відображенням всіх постанов приватного виконавця, вказаних вище (а.с.12-15).

Боржник ОСОБА_2 зазначає, що виконавець протиправно змінив суму боргу у виконавчому провадженні в гривнях після зміни курсу валют, адже у виконавчому листі заборгованість визначено саме в національній валюті із наведенням еквіваленту у іноземній валюті.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі викладених вище фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Згідно вимог статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення викладені у статті 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин другої, третьої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як зазначено в п. 1 ч. 1ст. 10 цього Закону заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні; сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Норма ч. 3 ст. 533 ЦК України вказує на те, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

За обставин цієї справи за кредитним договором позичальнику надавався кредит у розмірі 9 800,00 дол. США. Згідно рішення суду від 03.04.2012 з боржників стягувалася на користь банку кредитна заборгованість, яка виникла у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань, виражених саме в іноземній валюті.

Таким чином, беручи до уваги норму ч. 1 ст. 1049 ЦК України, в якій зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, погашення заборгованості за кредитним договором має відбуватися саме у валюті, у якій надавався кредит, тобто у доларах США.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові ВП ВС від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-11, де зазначено, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно - правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території У країни за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином дії виконавця, пов`язані із виправленням суми стягнення у виконавчому провадженні №74135724 у даній справі пояснюються необхідністю зазначення гривневого еквіваленту боргу, сума якого визначення в іноземній валюті, за актуальним курсом валют, про що вірно зазначив суд першої інстанції, відхиляючи доводи скарги про неправомірне збільшення суми заборгованості, вказаній у виконавчому листі.

При цьому слід оцінити критично апеляційні посилання скаржника на те, що виконавець не звернув уваги, що у судовому рішенні та виконавчому листі заборгованість визначено у гривнях, адже за обставин цієї справи у гривнях визначено еквівалент заборгованості боржників щодо виконання зобов`язань в іноземній валюті доларах США, відтак погашення боргу має здійснюватися у гривнях з перерахунком заборгованості за курсом обміну валют на день платежу.

Таким чином суд першої інстанції прийшов до вірних висновків по суті скарги боржника.

Інші доводи скаржника стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судом першої інстанції, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі, тому не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 08.08.2024 у даній справі слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

За приписами ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Отже витрати скаржника по оплаті судового збору за апеляційний перегляд справи не відшкодовувати.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 447, 451, 452 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 08.08.2024 у даній справі залишити без змін.

Судові витрати по оплаті судового збору за апеляційний перегляд справи скаржнику не відшкодовувати.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 29.10. 2024.

Суддя-доповідач

Судді