ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2042/24 Номер провадження 22-ц/814/2796/24Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 23 листопада 2023 року позивач перебуває з відповідачем в шлюбі. Сторони мають різні характери та погляди на життя. У них відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені відразу після укладення шлюбу, жодного дня вони не проживали разом і позивач не має наміру поновлювати подружні стосунки. ОСОБА_2 переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам обох з подружжя.

Крім того, спільне життя з відповідачем вже давно стало неможливим, вони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного, тому підстави для продовження шлюбних відносин відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач прохав суд шлюб, який 23 листопада 2023 року зареєстрований в Лозівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис №466, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвати.

Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб, зареєстрований 23 листопада 2023 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №466, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу: його - ОСОБА_2; її - ОСОБА_1.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року не погодилася ОСОБА_5 та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі відповідач прохала суд скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що поданню заяви про розірвання шлюбу передувала сварка сторін справи, однак на даний час обставини справи змінилися, оскільки відносини між позивачем та відповідачем налагодилися та вони дійшли до висновку про необхідність збереження сім`ї.

ОСОБА_5 вказує, що ОСОБА_2 неодноразово наголошував на вчиненні ним помилки, подавши до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, та висловлював бажання забрати її при першій же можливості, однак позбавлений був можливості вчинити такі дії, перебуваючи на захисті нашої держави.

На даний час відповідачу надійшло сповіщення про те, що позивач пропав безвісти, що унеможливлює вчинення ним будь-яких процесуальних дій.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу з дотриманням вимог ЦПК України до Полтавського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_5 під час судового засідання підтримала вимоги поданої нею апеляційної скарги та прохала її задовольнити з наведених у ній підстав.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 23 листопада 2023 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 23 листопада 2023 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З копії свідоцтва про зміну імені встановлено, що 23 квітня 2024 року ОСОБА_4 здійснила державну реєстрацію зміни імені, у зв`язку з чим її прізвище було змінено на « ОСОБА_1 ».

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не бажав продовжувати шлюбні відносини із відповідачем та вважав, що збереження шлюбу є неможливим.

Отже, встановивши, що позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем, збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, суд першої інстанції, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Аналізуючи матеріали справи вбачається, що під час розгляду справи місцевим судом, відповідач підтримала позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі, що нею і не заперечується в поданій апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що ОСОБА_2 неодноразово наголошував на вчиненні ним помилки, подавши до суду позовну заяву про розірвання шлюбу, та висловлював бажання забрати її при першій же можливості, однак позбавлений був можливості вчинити такі дії, перебуваючи на захисті нашої держави, не беруться судом до уваги, з огляду на положення частини шостої статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після винесення оскаржуваного судового рішення місцевим судом, в інтересах ОСОБА_2 до Київського районного суду м. Полтави зверталася адвокат Гиря А.В., що діяла на підставі виданого ордеру на надання правничої (правової) допомоги, та яка прохала суд першої інстанції, зокрема, направити копію рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року в державний орган реєстрації актів цивільного стану з метою внесення відомостей до відповідного реєстру.

Також матеріали справи не містять в собі будь-яких доказів перебування позивача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань чи оголошення його безвісти зниклим, про що в апеляційній скарзі зазначає відповідач без надання до суду відповідних доказів.

Колегія суддів наголошує, що згідно принципу змагальності сторін, що закріплений статтею 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на відсутність підтвердження викладених відповідачем обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 01 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20 вересня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко