Провадження №: 2/336/2128/2024
УХВАЛА

про забезпечення позову

23.05.2024 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., представника позивача адвоката Богач А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Богач Алли Олександрівни, яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Богач А.О., до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою судді від 10.05.2024 позов залишено без руху.

Ухвалою від 21.05.2024, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі.

21.05.2024 до суду надійшла вищезгадана заява про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, оформленого розпискою. Позовні вимоги, зокрема, обґрунтовані тим, що Відповідач не виконав у встановлений строк, а саме до 31.12.2023 року, на підставі складеної ним власноручної розписки від 23.03.2023 року, свого обов`язку з повернення отриманих ним в борг грошових коштів у сумі 40 000,00 доларів США, які нині є еквівалентом 1 582 948,00 гривень.

На теперішній час він ухиляється від виконання вказаного обов`язку: на зв`язок не виходить; кореспонденцію не приймає; за адресою мешкання відсутній; можливо, виїхав за межі України та перебуває за кордоном; як відомо Позивачу, доходів на території України не отримує; наявність у нього іншого майна також невідома тощо.

Представник позивача вважає, що є необхідним вжиття забезпечення позову шляхом накладення на квартиру позивача, що не є вирішенням спору по суті, а лише гарантує належне виконання подальшого судового рішення, якщо воно буде на користь позивача.

На підставі чого просить накласти арешт на належне ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) нерухоме майно, а саме, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,9 кв.м., житлова - 13,3 кв.м., кількість кімнат 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 153 ЦПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

На виконання вказаної норми судом викликано представника позивача в судове засідання, заслухано його пояснення, досліджено оригінали доказів, на які посилається сторона позивача.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (пункт 1 частини першої статті 150 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Саме такі висновки наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом досліджено оригінали розписки від 23.08.2023, відповідно до якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , взяв в борг 08.03.2023 від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 40 000 доларів США; зобов`язався повернути грошові кошти до 31.12.2023.

Також досліджено оригінал нотаріально посвідченого договору від 17.04.2024 про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_3 відступила, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв на себе право вимоги за вищезазначеною борговою розпискою, та оригінал нотаріально посвідченого афідевіту від 17.04.2024, яким ОСОБА_3 повідомляє, що 08.03.2023 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 40 000 доларів США, відповідно до розписки останній зобов`язався повернути грошові кошти до 31.12.2023, однак боргове зобов`язання ОСОБА_2 не виконано, жодних суд на повернення боргу їй не надходило.

Право власності відповідача на квартиру, на яку просить представник позивача накласти арешт, підтверджуються долученою до позову інформацією з Державного реєстру речових прав.

Отже, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, імовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, однак беручи до уваги, що заявником не надано відомості про вартість майна, яке підлягає арешту, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, арешт слід накласти на нерухоме майно в межах ціни позову.

Керуючись ст. 149-151, 153, 157, 258-261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,9 кв.м., житлова - 13,3 кв.м., кількість кімнат 1, та належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в межах суми позову 1 582 948,00 гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.С. Боєв