Справа № 727/7543/23
Провадження № 2/727/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

16 вересня 2024 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої судді М.Є.Бойко,

за участю:

секретаря судового засідання В.В. Васківчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Баршаков О.В., до ОСОБА_2 , про встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року, діючи в інтересах ОСОБА_1 , адвокат Баршаков О.В. звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом про визнання за позивачкою права власності на частку квартири в порядку спадкування за заповітом та встановлення порядку користування її приміщеннями.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.07.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 роз`єднані в окремі провадження.

Вимоги позову про встановлення порядку користування квартирою обґрунтовані наступним.

Позивачка є спадкоємицею власника частини квартири АДРЕСА_1 .

Співвласником іншої частки цієї ж квартири є відповідач по справі. Оскільки останній не визнає за нею права власності на частку, перешкоджає їй користуватися спірним житлом та використовує його одноосібно на свій розсуд, вона вважає за доцільне виділити їй в спірній квартирі у користування кімнату 20-9 площею 14,0кв.м. та комору 20-4 площею 0,6кв.м., а кімнати 20-2, 20-10, 20-11 площами відповідно 19,9 кв.м., 9,2 кв.м., 9,2 кв.м. та комору 20-3 площею 0,7 кв.м. виділити ОСОБА_2 , інші приміщення квартири залишити в загальному користуванні, а тому звертається до суду із даним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 липня 2023 року у даній справі відкрито спрощене провадження.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Адвокат Баршаков О.В. надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник за довіреністю ОСОБА_3 у судові засідання також не з`являються, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відзиву на позов не подавали.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутністю її учасників та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання не фіксувалось звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши наявні докази по справі, встановивши нижчезазначені факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 28.12.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №8.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.11.1996 року, виданого Представництвом Фонду державного майна України в м.Чернівці згідно з розпорядженнями № 3134 від 14.07.1993 року, № 38 Ж від 14.11.1996 року, співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 .

Як вбачаєтьсяз довідки Чернівецького КОБТІ від 26.05.2022 року №641, згідно наявних реєстрових книг та архівної справи право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 , ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності від 14.11.1996 року, виданого Представництвом Фонду державного майна України в м. Чернівці, розпорядження № 3134;38-Ж та внесено в книгу за №86, сторінка 254, дата реєстрації 02.12.1996 року.

У відповідності із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 348517860 від 29.09.2023 року ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , а ОСОБА_6 2/3 частки цієї квартири.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності із заповітом від 12.10.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Половинською О.Б. та зареєстрованим в реєстрі за № 2671, ОСОБА_6 все своє нерухоме майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_1 , тобто її 2/3 частки, заповіла ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25.03.2024 року, яке набрало законної сили, визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП № НОМЕР_1 в порядку спадкування право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном одночасно створює обов`язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками. Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом. Порядок користування житловим приміщенням, яке належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли таке приміщення відповідає за розміром часткам цих осіб у житловому приміщенні.

У позасудовому порядку сторони не дійшли згоди щодо встановлення порядку користування спірною квартирою.

Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2023 року (справа № 607/22941/21 (провадження № 61-12444св22) висловлено правову позицію про те, що судове рішення про встановлення порядку користування спільним майном не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їхніх прав як власників, оскільки суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їхніх часток у праві власності на спільне майно. При цьому, допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, тобто з наближенням до ідеальних часток.

Квартира АДРЕСА_1 має загальну площу 84,4 кв. м, складається з чотирьох кімнат жилою площею 52,3 кв. м, у тому числі: одна кімната - 19,9 кв. м, друга кімната -14,0 кв. м, третя кімната 9,2 кв. м, четверта кімната 9,2 кв.м, кухня 9,1 кв. м, вбиральня - 1,4 кв. м, ванна кімната - 5,2 кв. м, коридор 14,5 кв.м, комора 0,7 кв.м, комора 0,6 кв.м, комора 0,6 кв.м.

Виділення у відособлене користування кожному із співвласників частини квартири, яка б відповідала їх ідеальним часткам, є неможливим.

Позивачка, наполягаючи на задоволенні позову, просить виділити їй у користування в спірній квартирі АДРЕСА_2 площею 14, 00 кв.м., та комору 20-4 площею 0,6 кв.м., , а відповідачу виділити кімнати 20-2, 20-10, 20-11 площами 19,9 кв.м., 9,2 кв.м., 9,2 кв.м. та комору 20-3 площею 0,7 кв.м., решту приміщень - залишити у спільному користуванні сторін.

Площа кімнати, яку просить виділити їй ОСОБА_1 (14 кв.м), є меншою відповідно до того розміру житлової площі , яка припадає на її частку у праві власності (17,4 кв.м), проте, на думку суду, таке виділення у користування житлових приміщень кожному із співвласників квартири є об`єктивним та таким, що лише в незначних обсягах містить відхилення від ідеальних часток співвласників.

Крім того, у частині першій статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи зазначене, інтереси кожної із сторін, суд вважає за можливе встановити між сторонами у справі запропонований ОСОБА_1 порядок користування спірною квартирою, оскільки кожен із співвласників отримає при цьому в особисте користування окремі житлові кімнати та не позбавляється користування необхідними в такому випадку іншими приміщеннями квартири. При цьому поділ майна для припинення права спільної часткової власності не здійснюється і такий правовий режим майна зберігається.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- виділити ОСОБА_1 у користування житлову кімнату площею14, 00 кв.м. та комору площею 0,6 кв.м., (№20-9 , 20-4, на плані квартири в технічному паспорті на квартиру);

- виділити ОСОБА_2 у користування житлові кімнати площами 19,9 кв.м., 9,2 кв.м., 9,2 кв.м. та комору площею 0,7 кв.м. (№20-2, 20-10, 20-11, 20-3, на плані квартири в технічному паспорті на квартиру).

Допоміжні приміщення: кухню 9,1 кв. м, вбиральню - 1,4 кв. м, ванну кімнату - 5,2 кв. м, коридор 14,5 кв.м, комору 0,6 кв.м ( № 20-5, 20-8, 20-6, 20-1, 20-7, на плані квартири в технічному паспорті на квартиру) залишити у спільному користуванні сторін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 20 вересня 2024 року .

Суддя М. Є. Бойко