Справа № 296/799/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

представника позивача Колесинського В.А. ,

представника відповідача - адвоката Кадлубовської Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 , за змістом якого просить позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 усіх видів доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти народилися у шлюбі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що спільне життя у батьків дітей не склалося, 11 липня 2017 року шлюб між ними було розірвано, діти залишилися на подальше проживання з матір`ю в АДРЕСА_1 , батько дітей став проживати за місцем своєї реєстрації в АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 мати дітей - ОСОБА_5 померла. У зв`язку з тим, що діти зазнали психологічної травми після смерті матері, сім`я ОСОБА_4 була взята на облік Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради. 22 грудня 2021 року до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради надійшов лист -звернення ЗОШ №22 про те, що у ОСОБА_2 склалися напружені стосунки з батьком, він її ображає, зобов`язує робити всю хатню роботу, доглядати з молодшою сестрою, зловживає спиртними напоями. Під час спілкування з ОСОБА_4 з ним проводилась відповідна профілактична робота, він попереджався про можливість позбавлення його батьківських прав та вилучення дітей з сім`ї, необхідності приведення помешкання до санітарно-гігієнічних норм, зміни ставлення до дітей. Проте, ОСОБА_4 продовжував ухилятися від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей, зловживати спиртними напоями, не здійснював догляд за дітьми, не допускав до свого приміщення, де проживали діти, у зв`язку з чим на нього був складений протокол за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу. 08 грудня 2022 року після надходження чергового-листа повідомлення Житомирського ліцею №22 про злісне невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_4 , суб`єктом соціальної роботи вдалось потрапити до помешкання, де він проживає разом з дітьми та встановлено, що ОСОБА_7 перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, у помешканні антисанітарні умови проживання, неприбрано, речі розкидані, порожні пляшки з під горілки, залишки їжі тощо. У подальшому діти були відібрані у батька та поміщені до комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й,Башека" Житомирської міської ради. Після поміщення дітей до лікарняного закладу з ними спілкувався психолог Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради та встановив, що ОСОБА_2 та Софія не бажають повертатись до батька, оскільки він систематично вживає алкогольні напої, чинить психологічний та інколи фізичний тиск відносно них, обмежує спілкування з родичами по лінії матері після її смерті.

16.02.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 21.07.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала та просила відмовити у їх задоволенні. Вказала, що відповідач хворий на туберкульоз та наразі лікується, а тому не може з`явитися в судове засідання.

Відповідач у раніше проведених судових засіданнях вказував, що заявлені позовні вимоги не визнає та просив суд не позбавляти його батьківських прав відносно дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказав, що намагається відновити спілкування з дітьми, однак тітка дітей, у якої вони на даний час проживають, чинить перешкоди у спілкуванні.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.6,7).

Мати дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Відповідно до акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 26.11.2021 року, яке було здійснено на підставі телефонного дзвінка поліції сектору "Поліна" про дітей, які вдома з батьком у стані алкогольного сп`яніння, було встановлено, що дитина ОСОБА_2 в телефонному режимі повідомила, що батько п`яний, вони вдома разом із сестрою, зазначила, що нагодовані і що у помешканні тепло (а.с.25).

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 30.11.2021 року, було встановлено, що умови проживання задовільні. Для виховання та розвиту дітей створено такі умови: наявне місце для сну, речі першої необхідності, одяг та взуття. Зі слів батька стосунки доброзичливі, шкідливих звичок немає (а.с.16).

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 07.12.2021 року, було встановлено, що умови проживання задовільні, не змінилися. Для виховання та розвиту дітей створено належні умови. (а.с.24).

У листі-зверненні до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради та Департаменту освіти Житомирської міської ради від 22.12.2021 року, адміністрація Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №22 ім. В.М. Кавуна зазначила, що дитина ОСОБА_2 при спілкування повідомила факти зі свого життя, а саме розказала про те, що батько ОСОБА_4 їх з сестрою часто ображає, принижує, кричить, обзиває, може вдарити. Також дитина повідомила, що батько систематично вживає спиртні напої, інколи по кілька днів поспіль, зобов`язує її виконувати всі хатні справи: приготування їжі, прибирання будинку, догляд за меншою сестрою. Батько не дозволяє дітям розповідати про ситуацію в сім`ї та лякає тим, що відправить дітей в дитячий будинок через погану поведінку (а.с.9).

Згідно акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 24.12.2021 року, яке було здійснено на підставі листа ЗОШ №22 м. Житомира від 22.12.2021 року, було встановлено, що батько дітей ОСОБА_4 у телефонній розмові повідомив, що зараз перебуває дома, але спілкуватися не бажає та членів комісії до приміщення не допустив. У телефонній розмові відчувалось, що батько ОСОБА_4 вживав алкогольні напої, оскільки була нечітка, нерозбірлива мова, емоційний характер мовлення (а.с.17).

Відповідно до акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 05.01.2022 року, яке було здійснено на підставі листа ЗОШ №22 м. Житомира від 22.12.2021 року, було встановлено, що батько дітей ОСОБА_4 двері не відчинив, по телефону відмовився спілкуватися з членами комісії, не пояснивши причини (а.с.18).

Листом від 10.01.2022 року начальник служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Ольга Біла звертається до Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області з проханням притягнути ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків згідно чинного законодавства (а.с.26-27).

12 січня 2022 року начальник служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради Ольга Біла направила на адресу ОСОБА_4 лист в якому повідомила останньому про можливість притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з не допуском до обстеження умов проживання та уникнення спілкування з працівниками служби (а.с.28-29).

19 січня 2022 року головним спеціалістом служби (управління) у справах дітей органу опіки та піклування при виконавчому комітеті ЖМР ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 , згідно якого батько ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . 24.12.2021, 05.01.2022 та 19.01.2022 було здійснено спроби обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 членів комісії жодного разу до будинку не допустив, хоча при цьому перебував дома, про що проінформував членів комісії по мобільному телефону (а.с.31).

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09.02.2022 року у справі №296/483/22 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-50 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн (а.с.32-33).

У листі-зверненні до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, ЖМЦССМР, Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та Департаменту освіти Житомирської міської ради від 20.01.2022, адміністрація Житомирської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №22 ім. В.М. Кавуна зазначила аналогічні факти повідомлені дитиною ОСОБА_2 , що і в попередньому листі-зверненні від 22.12.2021 року (а.с.10).

У листі-зверненні до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, ЖМЦССМР, Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та Департаменту освіти Житомирської міської ради від 26.10.2022, адміністрація Ліцею №22 м. Житомира ім.В.М. Кавуна звернула увагу на невідвідування дитиною навчального закладу на протязі тривалого часу (а.с.11).

Згідно акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 26.10.2022 року, яке було здійснено на підставі листа-звернення ЗОШ №22 м. Житомира від 26.10.2022 року, було встановлено, що дочка ОСОБА_2 підняла слухавку та сказала, щоб телефонували батькові. Але телефон батька - відключено. Двері помешкання не відкрили (а.с.19).

01 листопада 2022 року було здійснено спробу обстежити умови проживання ОСОБА_4 на підставі листа адміністрації ліцею №22 м. Житомира, що підтверджується відповідним актом (а.с.20).

Відповідно до акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 08.11.2022 року, яке було здійснено на підставі листа адміністрації ліцею №22 щодо невідвідування навчального закладу ОСОБА_2 , було встановлено, що мобільний телефон поза зоною досяжності (а.с.21).

01 грудня 2022 року було здійснено спробу обстежити умови проживання ОСОБА_4 на підставі листа навчального закладу, що підтверджується відповідним актом (а.с.22).

У черговому листі-зверненні до служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, ЖМЦССМР, Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та Департаменту освіти Житомирської міської ради від 08.12.2022, адміністрація Ліцею №22 м. Житомира ім.В.М. Кавуна наголошує на невиконанні належним чином ОСОБА_4 своїх батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей та притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.12-13).

Згідно акту спроби обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 08.12.2022 року, яке було здійснено на підставі сигнального повідомлення адміністрації ліцею №22 щодо несприятливого становища в сім`ї малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було встановлено, що зі слів сусідів, ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, неналежним чином виконує батьківські обов`язки (а.с.23).

Відповідно до акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 від 08.12.2022 року, яке було здійснено на підставі сигнального повідомлення адміністрації ліцею №22, було встановлено, що умови проживання незадовільні. На момент обстеження в квартирі неприбрано, брудно, в квартирі "важке повітря", антисанітарія, на підлозі залишки їжі, собачі екскременти, на підлозі розкидані пляшки з-під горілки. В квартирі розкидані одяг, речі вжитку. Для виховання та розвитку дітей створені такі умови: в дітей речі першої необхідності, одяг та взуття за сезоном, відповідно до віку, є окреме місце для сну та відпочинку. На момент обстеження ОСОБА_4 перебував у нетверезому стані, стані сильного алкогольного сп`яніння (а.с.25).

Розпорядженням міського голови "Про відібрання у ОСОБА_4 малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 " від 08.12.2022 року №896 було вирішено негайно відібрати малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у батька ОСОБА_4 (а.с.34).

У повідомленні від 08.12.2022 року адміністрація Комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й.Башека" Житомирської міської ради інформує про поступлення до 2-го інфекційного відділення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.36).

Згідно висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, затвердженого 14.12.2022, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вирішив відібрати у ОСОБА_4 малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; затвердити висновок щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.35).

Листом від 16.12.2022 року адміністрація комунального підприємства "Дитяча лікарня імені В.Й.Башека" Житомирської міської ради повідомляє, що 16.12.2022 року з педіатричного відділення №3 передано малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , їх тітці ОСОБА_10 (а.с.14).

Житомирський міський центр соціальних служб міської ради листом від 19.12.2022 року повідомляє службу (управління) у справах дітей Житомирської міської ради про те, що за результатами бесід з дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_11 було з`ясовано, що діти не бажають повертатися до батька ОСОБА_4 , оскільки він систематично вживав алкогольні напої, чинив психологічний та інколи фізичний тиск відносно них. Зі слів ОСОБА_2 вони хочуть проживати з тіткою ОСОБА_10 , змінити навчальні заклади, які відвідують з ОСОБА_3 , щоб уникнути можливих зустрічей та спілкування з батьком в майбутньому. Також діти зауважили, що їм важливо підтримувати контакти з родичами, а саме: братом ОСОБА_14 , рідними тітками та хрещеними, оскільки ОСОБА_4 обмежував дівчат у спілкуванні з ними, після смерті їх матері (а.с.37).

27.06.2023 року ОСОБА_4 звернувся до Житомирського міського центру соціальних служб Житомирської міської ради із заявою про надання допомоги у спілкуванні з дітьми в якій повідомив, що він дійсно не прибирав у квартирі та іноді міг насваритися на дітей, але його діти ні в чому не знали відмови. Після відібрання дітей він усвідомив свої помилки, навів лад у будинку та дуже хоче побачитися зі своїми доньками (а.с.96).

З долучених до матеріалів справи фотографій з місця проживання ОСОБА_4 та його дітей вбачається, що умови проживання дітей незадовільні, в кімнаті бруд, неприбрано, речі розкидані, наявні порожні пляшки з-під горілки (а.с.77-91).

13.12.2023 в якості свідка було допитано ОСОБА_15 (психолог Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради), яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що в 2021 року до Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради звернувся ОСОБА_4 із заявою в якій просив залучити психолога для роботи з старшою донькою ОСОБА_2 . Бесіда її як психолога з донькою ОСОБА_2 була проведена один раз, після цього батько ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_2 більше не буде відвідувати психолога. В грудні 2022 року, після відібрання дітей у батька ОСОБА_4 , з ОСОБА_2 була проведена бесіда, в ході якої остання повідомила, що не хоче повертатися до батька, оскільки він зловживає алкогольними напоями, здійснює фізичне насильство, б`є по руках, штовхає, змушує готувати їсти, прибирати по дому, доглядати за меншою сестрою, не дає можливості спілкуватися з родичами. Після надходження заяви про організацію побачень з дітьми, діти відмовились зустрічатися з батьком. Свідок вказала, що ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння вона не бачила, про зловживання алкоголем повідомили діти. Синців на тілі дітей теж не бачила. Зазначила, що її спілкування з дітьми як психолога також відбувалося за місцем їх проживання у тітки, після розмов з дітьми було зрозуміло, що дітям подобається у тітки. Крім того, вона була залучена фахівцями органу опіки та піклування до відвідування житла ОСОБА_4 та з цього приводу пояснює, що в будинку було прибрано, були продукти харчування, однак донька ОСОБА_2 говорила, що прибирає по дому та готує їсти вона сама. Спілкування з дітьми завжди було у присутності батька, який був тверезий, хоча родичі повідомляли, що він вживає алкогольні напої.

21.03.2024 в якості свідка було допитано ОСОБА_17 (старший інспектор Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області), яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що з 01.06.2022 року по 16.10.2023 року вона працювала старшим інспектором Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та до її обо`язків входила перевірка конфліктних сімей. У зв`язку з надходженням звернення від адміністрації Ліцею №22 м. Житомира ім.В.М. Кавуна було вирішено відвідати сім`ю ОСОБА_4 , однак з вересня 2022 року потрапити до будинку ОСОБА_4 для перевірки умов проживання цієї сім`ї було неможливо, ОСОБА_4 вимикав телефон або ж просто ішов з будинку. Коли ж все таки потрапили до будинку, то ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння, повітря в будинку було дуже важке, на підлозі був ніж і травматичний пістолет, двері у ванній кімнаті були зняті, бруд був по всьому будинку. Діти були вдома, дошкільний та навчальний заклади не відвідували, старша донька доглядала свою меншу сестричку, заплітала їй волосся. В подальшому ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності, а також прийнято рішення про відібрання дітей у батька та поміщення їх до медичного закладу. В лікарні діти повідомили, що не хочуть жити з батьком. Крім того, батько ОСОБА_4 жодного разу не відвідав дітей у лікарні. Після лікарні дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було передано їх тітці ОСОБА_10 . У тітки вони були доглянуті та задоволені.

10.04.2024 в якості свідка було допитано ОСОБА_18 (фахівець з соціальної роботи Житомирського міського центру соціальної служби Житомирської міської ради), який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були розлучені, ОСОБА_4 проживав окремо. Після смерті ОСОБА_5 діти були передані батьку ОСОБА_4 . Після цього Житомирський міський центр соціальної служби Житомирської міської ради почав здійснювати нагляд за сім`єю ОСОБА_4 . В жовтні 2021 року почали надходити заяви від тіток дівчат з приводу неможливості їх відвідати. Також з листопада 2021 року почали надходили заяви від навчального закладу щодо невідвідування старшою донькою ОСОБА_2 школи. Однак, щоб потрапити до будинку ОСОБА_4 та побачити дітей потрібно було чекати приблизно 40 годин. ОСОБА_4 відмовлявся впускати до будинку працівників центру, не давав можливості побачити дітей, оскільки зловживав алкогольними напоями та намагався це приховати. Так в 2022 року працівники центру намагалися разів з десять відвідати сім`ю ОСОБА_4 і лише 08.12.2022 року потрапили до будинку. ОСОБА_7 в цей час перебував у нетверезому стані, речі в хаті були розкидані, старша дитина ОСОБА_2 готувала їсти для себе і для меншої сестри ОСОБА_3 . Свідок зазначає, що ОСОБА_4 коли виходить із «запою», то він піклується про дітей, прибирає по будинку, варить їсти і тоді він телефонує працівникам центру, щоб вони прийшли. Але коли заходив в «запой», то починалися проблеми. Тітка дівчаток живе через дорогу і говорить, що коли ОСОБА_4 випиває, то діти сидять під замком, а сусіди відмовляються будь-що говорити за ОСОБА_4 , бо не бажають конфліктів. Також свідок повідомив, що ОСОБА_4 не дозволяв донькам спілкуватися зі старшим братом, конфліктував з родичами покійної дружини.

24.04.2024 в якості свідка було допитано ОСОБА_20 (заступник директора з навчально виховної роботи ліцею №22 м. Житомира ім.В.М. Кавуна), яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що вона знайома з сім`єю ОСОБА_4 з 2020 року та була класним керівником ОСОБА_2 . З вересня 2022 року ОСОБА_2 була в школі лише 01.09.2022 року. Батьку ОСОБА_4 неодноразово було запропоновано перевести дитину на дистанційну форму навчання, однак він відмовився. Свідок також вказала, що вона як класний керівник, разом з психологом та соціальним працівником приходили до будинку ОСОБА_2 , однак потрапити до будинку на змогли, оскільки їм ніхто двері не відкрив. Батько ОСОБА_4 відмовлявся від побачень та від обов`язку забезпечити дитину правом на освіту. 08.12.2022 року ОСОБА_2 повідомила директора, що батько ОСОБА_4 в неадекватному стані, при цьому стан дитини був тривожний, тому цього ж дня було здійснено виїзд до будинку сім`ї ОСОБА_4 . Після обіду разом з працівниками поліції вдалося потрапити до будинку ОСОБА_4 , стан будинку був жахливий, повна анисанітарія, працівниками поліції було знайдено травматичну зброю. ОСОБА_2 пояснювала, що батько зловживає спиртними напоями, а вона хвилюється за меншу сестричку, яка не відвідувала дошкільний заклад і залишалася вдома з батьком, в той час коли була в школі і не знала, що з сестрою. Також ОСОБА_2 говорила, що батько застосовує до неї фізичну силу, погрожує. З вересня 2023 року ОСОБА_2 перевелася до 8-го ліцею м. Житомира, стала краще навчатися, виглядати, стала схожою на дитину, а не нажінку, яка переживає, що їй приготувати. В березні-квітні 2023 року батько ОСОБА_4 зателефонував та попросив забезпечити спілкування з дітьми. На думку свідка, це було пов`язано з судовим процесом. При цьому свідок наголосила, що протягом 2022-2023 рр ОСОБА_4 навчанням дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував, лише влітку 2022 року один раз прийшов до школи забрати дитячий одяг.

24.04.2024 в якості свідка було допитано ОСОБА_21 (сусід відповідача ОСОБА_4 ), який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчив, що відповідач ОСОБА_4 його сусід, який багато чого зробив для будинку. Бійок та сварок ніколи не чув. За життя дружини поставив батут та басейн. Після смерті дружини ОСОБА_4 свідок до хати не заходив, однак бачив як ОСОБА_4 купував харчі в магазині. Старша донька ОСОБА_2 допомогала в городі. ОСОБА_4 міг крикнути на старшу доньку, висловити нецензурні слова. Також свідок зазначив, що одного разу бачив, як до ОСОБА_4 приходили соціальні працівники та дві години чекали на нього. Від інших сусідів було відомо про невідвідування школи старшою донькою.

30.05.2024 в якості свідка було допитано ОСОБА_22 (сусід відповідача ОСОБА_4 ), який будучи попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчив, що ОСОБА_4 піклується про своїх дітей, відвозив старшу доньку до школи, а молодшу до дитячого садочку, купував продукти харчування. Також вказав, що він разом з ОСОБА_4 декілька разів приїздили до місця проживання дітей з можливістю зустрічі з ними, однак двері ніхто не відкрив, на телефонні дзвінки не відповідають.

30.05.2024 в якості свідка було допитано ОСОБА_10 (сестра покійної дружини відповідача ОСОБА_4 ), яка будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази засвідчила, що в грудні 2022 року вона забрала дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з лікарні до себе і з того часу вони проживають з нею. Перший час діти були дуже налякані, боялися навіть включати світло. Наразі з ОСОБА_3 відвідують невропатолога, дівчинка дуже замкнута. Під час спілкування з ОСОБА_2 , дівчинка повідомила, що батько тягнув її за коси та примушував мити посуд, прибирати по дому, жити з батьком вона не хоче, каже, що краще бути "бомжом". Крім того, ОСОБА_2 півроку не відвідувала школу, боялася побачити батька. Про те, що батько застосовував фізичну сили діти не розповідали. Наразі за батька не згадують.

18.09.2024 в якості свідка та за участі педагога було допитано неповнолітню ОСОБА_2 (старша донька ОСОБА_4 ), яка пояснила, що за життя мами в сім`ї були постійні сварки, скандали, істерики, батько навіть "піднімав руку" на маму, бив її. Свідок зазначає, що за весь час її проживання з батьком він також її бив і руками і ногами, ображав, залякував, що віддасть до дитячого будинку, погрожував, забирав телефон, висловлював нецензурні слова, влаштовував скандали серед ночі, постійно був у нетверезому стані, навіть коли був за кермом автомобіля, змушував купувати йому алкогольні напої, прибирати по дому, готувати їсти та прати. Крім того, батько жодного разу не відвідав навчальний заклад, не спілкувався з вчителями, зовсім не допомагав з навчанням і до школи не пускав. ОСОБА_3 також не пускав до садочка, не доглядав за нею, ображав її, міг дати "ляпаса", з будинку не випускав та говорив, що це не його дитина. Свідок наголошує, що батько звинувачував її в усьому, щоб б вона не зробила. Категорично не хоче повертатися до батька.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Відповідно до положень статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У частині першій статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" (заява N 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

За приписами, що містяться у нормах ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України.

Відповідач у судовому засіданні не скористався своїми процесуальними правами сторін в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Водночас таких доводів і не оспорював.

Суд зазначає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно із висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №1131 від 14.12.2022, встановлено, що ОСОБА_4 злісно ухиляється від виконання обов`язків з виховання та утримання дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_23 , зловживає спиртними напоями, не здійснює догляд за дітьми, не допускає працівників служби (управління) у справах дітей, Житомирського міського центру соціальних служб міської ради, правоохоронних органів до помешкання, де проживають діти з метою обстеження їх матеріально-побутових умов проживання, у зв`язку з чим постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 лютого 2022 року він був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 188-50 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання законних вимог посадових осіб органу опіки і піклування (недопущення до обстеження умов проживання дітей). У зв`язку з тим, що подальше перебування малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_9 в сім`ї становило безпосередню загрозу їх життю та здоров`ю, розпорядженням Житомирського міського голови від 08.12.2022 №896 діти були відібрані у батька та поміщені до комунального підприємства «Дитяча лікарня імені В.Й. Башека» Житомирської міської ради. Під час відібрання дітей у ОСОБА_4 , він перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, у помешканні антисанітарні умови проживання, неприбрано, речі розкидані тощо. Ha підставі вищенаведених фактів, виходячи з інтересів дітей, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За таких обставин, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки такий висновок зроблений на підставі вивчення всіх обставин справи, взаємин батька із дітьми.

Вирішуючи спір суд виходить з інтересів дітей та вважає, що стосунки між батьком та доньками знаходяться в стані, в якому збереження прав батька відносно дітей не є в їхніх інтересах. Поведінка відповідача під час проживання з дітьми, ухилення від спілкування зі службами та вчителями, перешкоджання у відвідуванні дітьми навчальних закладів, стан житла, наявність небезпечних предметів у доступних для дітей місцях вказує, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки та наражає дітей на небезпеку.

Хоча відповідачем і були надані фотографії в підтвердження проведеного спільно з дітьми часу, зокрема катання на конях, плавання на човні, облаштування басейну біля будинку, однак такі факти мали місце одразу після смерті колишньої дружини і в подальшому відношення до дітей та батьківська поведінка значно погіршилися, в наслідок чого дітей довелося відібрати. Хоча під час розгляду справи відповідач намагався встановити контакт з дітьми, однак суд вважає, що зібрані у справі докази, покази свідків, пояснення неповнолітньої доньки ОСОБА_2 в судовому засіданні не дають можливості зробити висновки про відповідність інтересам дітей подальше їхнє перебування під опікою батька, їх спільне проживання, здійснення відповідачем виховання дітей.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що позивачем доведений факт доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , а саме суду надані належні, допустимі та достовірні докази того, що відповідач впродовж тривалого періоду часу не виховував та не утримував дітей належним чином, не створював відповідних умови для їх проживання, не виявляє батьківської уваги та турботи, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, суд розцінює як те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньок, що відповідно до ст. 164 СК України, є підставою для застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У суду немає підстав уважати, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 якимось чином вплине на інтереси дітей, які не отримують від батька необхідної уваги та догляду.

Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків. При зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно із ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Враховуючи зазначене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та його задоволення у цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дітей, то такі вимоги позивача суд також уважає обґрунтованими та підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Як визначено ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, враховуючи вказані положення матеріального права, суд уважає за доцільне та достатнім стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, що відповідатиме вимогам статей 182, 184, 191 СК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За викладених фактичних обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору на підставі закону, виходячи із кількості і характеру заявлених позовних вимог, з відповідача в дохід держави слід стягнути 2147,20 гривень судового збору, що підлягав сплаті при подачі позову.

Керуючись статтями ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 258, 259, 263-265, 273, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 182, 164-166, 169 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 відносно його дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати аліменти з ОСОБА_4 , на користь та утримання дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно на користь особи чи установи, яка у подальшому буде здійснювати догляд за ними, починаючи з 27.01.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: орган опіки та піклування Житомирської міської ради, адреса: 10014, м. Житомир, майдан ім. С.П.Корольова. 4/2, .

Діти, в інтересах яких пред`явлено позов:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 25.10.2024.