Справа № 2-3189/10
Провадження № 6/761/450/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Аббасової Н.В.,

секретаря судового засідання: Сухини А.С.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, видачі дубліката виконавчого документа та поновлення строків для пред`явлення його до виконання,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2023 на адресу суду надійшла заява ТОВ «Брайт Інвестмент» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, видачі дубліката виконавчого документа та поновлення строків для пред`явлення його до виконання у справі №2-3189/10.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023 матеріали вказаної заяви передані судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2023 вказану заяву прийнято до провадження та призначено її до розгляду.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.03.2010 року у цивільній справі № 2-3189/10 позовні вимоги ВАТ «КБ «Надра» задоволено та постановлено: стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість в сумі 47934,31 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 479,34 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 250,00 грн.

Згідно Договору № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020 року, право вимоги за Кредитним договором № 36-05/06/11/11/404/2007/058 від 20.04.2007 року, укладеного між ВАТ «КБ «Надра» та позичальником ОСОБА_1 , право вимоги перейшло до ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп». ТОВ «ФК«Дніпрофінансгруп», згідно Договору № GL48N718070_blank_08, про відступлення прав вимоги від 17.08.2021 року, відступив права вимоги на користь ТОВ «Брайт Інвестмент».

У заяві вказано, що ТОВ «Брайт Інвестмент» зверталось до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з запитом стосовно перебування на примусовому виконанні у відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих Управлінню забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості на користь ПАТ «КБ «Надра». В разі завершення виконавчих проваджень, повідомити дати та підстави завершення, куди та кому направлено виконавчі документи. Згідно наданої відповіді, ТОВ "Брайт Інвестмент" стало відомо наступне. Виконавче провадження № 50896680, з примусового виконання виконавчого листа № 2-3189/10, виданого 16.03.2012, Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» 31193,20 грн., перебувало на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Чернігова. 30.06.2017 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки під час примусового виконання не виявилося можливим встановити особу боржника та з`ясувати його місце проживання. Копію постанови, разом з виконавчим документом, направлено стягувачу ПАТ «КБ «Надра». Надати підтвердження направлення постанови не має можливості, оскільки матеріали виконавчих проваджень знищено за закінченням трирічного терміну зберігання, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017.

20.06.2023 ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» на адресу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направлено лист, в якому просили повідомити про наявність оригіналу вищезазначеного виконавчого листа. Та у разі їх відсутності, просили звернутись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із запитом щодо наявності їх у Фонді. На адресу ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» надійшов лист-відповідь від 11.08.2023 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про відсутність оригіналу виконавчого листа. Згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.07.2023 за вих. № 60-8787/23 виконавчий лист відсутній, оскільки до Фонду даний виконавчий лист не передавався і від органів Державної виконавчої служби не надходив.

Відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду у справі № 2-3189/10 та порушує права ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», як стягувача.

Як зазначає заявник, оскільки строк пред`явлення виконавчого документу у цій справі переривався пред`явленням до виконання, рішення суду виконано не було, а стягувач дізнався про постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, лише з листа УЗПВР від 05.07.2023 року, то слід вважати що перебіг строку пред`явлення такого документа до виконання починається заново з 05.07.2023 року (отримання стягувачем інформації про вчинення державним виконавцем відповідної дії), і становить три роки, тобто до 05.07.2026 року.

Враховуючи викладене заявник просить заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник заявника та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Як убачається із прохальної частини заяви, представник заявника просить провести розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом установлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 16.03.2010 р. в цивільній справі № 2-3189/10 за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказаний позов задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором в сумі 47 934,31 грн., витрати по сплаті державного мита у розмірі 479,34 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250,00 грн. (а.с. 29-31).

Вказане рішення набрало законної сили, за яким представнику ПАТ «КБ «Надра» було видано виконавчий лист 16.03.2012 (а.с. 35).

З відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.07.2023 вбачається, що виконавче провадження № 50896680, з примусового виконання виконавчого листа № 2-3189/10, виданого 16.03.2012 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» 31193,20 грн., перебувало на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Чернігова. 30.06.2017 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки під час примусового виконання не виявилося можливим встановити особу боржника та з`ясувати його місце проживання. Копію постанови, разом з виконавчим документом, направлено стягувачу ПАТ «КБ «Надра». Надати підтвердження направлення постанови не має можливості, оскільки матеріали виконавчих проваджень знищено за закінченням трирічного терміну зберігання, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017.

З наведеного вбачається, що виконавчий лист на виконанні не перебуває.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічне положення містить ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Суди, при розгляді заяв про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання мають детально досліджувати всі обставини, які вплинули на пропуск строків пред`явлення виконавчих документів до виконання і розглядати їх в сукупності шляхом встановлення відповідного причинно-наслідкового зв`язку.

З`ясування вказаних обставин відповідає правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 20.01.2016 р. в справі № 6-711цс15.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Звертаючись до суду в даною заявою, представник заявника, як на підставу для її задоволення у частині вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилається на те, що цей строк пропущено з об`єктивних причин, оскільки лише 05.07.2023 заявник дізнався про те, що 30.06.2017 державним виконавцем було повернуто виконавчий лист стягувачу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що представник первісного стягувача ПАТ «КБ «Надра» отримавши виконавчий лист 16.03.2012, пред`явив його повторно до примусового виконання, однак 30.06.2017 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу, що підтверджується листом від 05.07.2023.

При цьому, відступлення прав вимоги від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до ТОВ «Брайт Інвестмент» відбулось 17.08.2021, тобто на цей час попередній стягувач з врахуванням переривання строку вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку із чим новий стягувач, купуючи права вимоги повинен був це усвідомлювати.

Отже вказане свідчить про те, що заявник прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчих провадженнях первісним та попереднім стягувачами до їх заміни правонаступником.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним та попереднім стягувачами своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від них дій, спрямованих на забезпечення контролю за виконанням судових рішень, представником заявника не надано, як й не підтверджено існування обставин, які об`єктивно цьому перешкоджали.

Таким чином суд вважає, що наведені представником заявника у заяві причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є поважними, а отже не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує законні права та інтереси сторін і суперечить принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., яка набрала чинності для України з 11.09.1997 р. та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п.53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 р. у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого листа є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката втраченого документа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа, суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 р. у справі № 2-836/11, провадження № 14-308цс19).

Крім того, відповідно ч.ч.1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Так, 05.08.2020 між ПАТ «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра», та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги, а також 17.08.2021 між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір № GL48N718070_blank_08 про відступлення прав вимоги, відповідно до яких відбулось відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення з врахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, у томі числі за кредитним договором № 36-05/06/11/11/404/2007/058 від 20.04.2007, укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас, згідно з висновком, який викладено Великою палатою Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 р. у справі № 2-7763/10, реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності та враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, суд вважає, що представником заявника не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, що свідчить про відсутність підстав для видачі його дубліката та процесуального правонаступництва, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 433, 442, Перехідними положеннями ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про заміну сторони стягувача у виконавчому листі, видачі дубліката виконавчого документа та поновлення строків для пред`явлення його до виконання, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Аббасова