Провадження № 2/761/7449/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Харечко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання, -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просив суд: стягнути з відповідача інфляційні втрати, 3% річних та відшкодувати моральну шкоду у зв`язку з тривалим невиконанням рішень Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 липня 2020р. у справі №640/21745/19, від 30 листопада 2021р. у справі №640/21058/21 та рішень Київського окружного адміністративного суду від від 20 березня 2023р. у справі №320/595/23, від 27 лютого 2023р. у справі №320/560/23, від 31 січня 2024р. у справі №320/15836/23,

Суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі так як заявлені вимоги повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства, згідно з правовою позицією Верховного Суду висловленою в постанові від 09 листопада 2023р., справа №420/2411/19.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином; позивач та представник позивача клопотали перед судом про розгляд справи у їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили суд задовольнити позов, з підстав у ньому викладених; крім того, у вказаній заяві позивач просив суд повернути йому судовий збір, який сплачений останнім при поданні позову, якщо суд ухвалить закрити провадження у справі.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що наявні правові підстави для закриття провадження у даній справі, виходячи з наступного.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020р. у справі №910/4590/19 (провадження №12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України дійшла до висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (п. 43 постанови), а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.

Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» також передбачено проведення компенсаційних виплат відповідно до коефіцієнту проросту споживчих цін за порушення термінів виплати доходів громадян, передбачених цим законом. Правова природа такої відповідальності не відрізняється від правової природи відповідальності, яка виникає на підставі статті 625 ЦК України в частині її акцесорного характеру та похідної правової природи спору.

Таким чином, враховуючи акцесорний характер визначених ст. 625 ЦК України та Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.

Вказане також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2023р., справа №420/2411/19.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної п. 1 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Отже, оскільки заявлені позовні вимоги є похідними від основного спору щодо перерахунку соціальних виплат (пенсії), який розглядався за правилами адміністративного судочинства, то позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, за правилами якого був розглянутий основний спір, відтак суд приходить до висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 5) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до Наказу № 787 Міністерства фінансів України, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із вказаною позовною заявою ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 2248,02 грн., що підтверджується квитанцією ID: 6987-6314-8241-5014 від 18 травня 2024р. (АТ «ТАСКОМБАНК»).

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про закриття провадження по вказаній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а тому заява позивача про повернення йому сплаченого судового збору при поданні позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 255, 352, 353, 354 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в:

Провадження по цивільній справі №761/18704/24 провадження №2/761/7449/2024 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення із вказаними позовними вимогами в порядку адміністративного судочинства за правилами якого був розглянутий основний спір.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )сплачену ним суму судового збору у розмірі 2248, /дві тисячі двісті сорок вісім/ грн 02 коп., внесений згідно квитанції ID: 6987-6314-8241-5014 від 18 травня 2024р. (АТ «ТАСКОМБАНК»).

Виконання ухвали доручити Головному управлінню Державної казначейської служби України у м. Києві.

Ухвалу суду в частині закриття провадження по справі може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: