П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 жовтня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.

за участю секретаря судового засідання: Сливка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2024 року, постановлену суддею Мирошниченко Ю.М. у справі за скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на дії державного виконавця відділу ДВС у м. Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заінтересовані особи ОСОБА_1 ОСОБА_2

встановив:

У листопаді 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з скаргою на дії державного виконавця щодо виконання судового рішення по справі.

Скаргу мотивують тим, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 06.10.2006 було укладено кредитний договір №MKAWGK00000314. Було надано кредит ОСОБА_1 у сумі 25000 доларів США на термін до 05.10.2021. У зв`язку з тим, що відповідач кредит не погасив, АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом для стягнення заборгованості.

Рішенням суду від 23.03.2016 було задоволено позов повністю та вирішено стягнути 16476 доларів 79 центів або 346671,66 грн, які складаються з: заборгованості по кредиту 15484,01 доларів США, що за курсом НБУ становить 325783 грн. 57 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 772,31 доларів США, що за курсом НБУ становить 16249 грн. 40 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 150,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 3156 грн. 00 коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 70,47 доларів США, що за курсом НБУ становить 1482 грн. 68 коп.

На підставі судового рішення було видано виконавчі листи від 05.04.2016 та 25.02.2019 було відкрито виконавчі провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 348405,02 грн.

22.09.2023 було закрито виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2024 року скаргу залишено без розгляду.

Суд мотивував своє рішення тим, що позивачем було пропущено строк на пред`явлення скарги та не надано достатніх, істотних підстав для поновлення такого. Скаржнику недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав чи свобод. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме з цієї причини не звернувся за його усуненням до суду протягом 10 днів від дати порушення його прав чи свобод. Водночас, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав.

Державним виконавцем надано суду витяг із журналу реєстрації вихідної кореспонденції відділу ДВС у м. Мукачево, список згрупованих поштових відправлень (рекомендованих поштових відправлень), фіскальний чек, які є належним доказом, що підтверджує факт надсилання постанови державного виконавця.

З цих підстав суд вважає, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду та не надано достатніх та належних підстав для поновлення такого.

Не погоджуючись з даною ухвалою ТОВ АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу.

Вважає, що суд першої інстанції прийняв ухвалу без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В своїх доводах посилається на те, що допустимими доказами надсилання постанови про закінчення виконавчого провадження є саме касовий чек або розрахункова квитанція та опис вкладення, які є беззаперечним доказом направлення адресату зазначених у описі документів.

Вважає, що із фіскального чеку АТ «Укрпошта» неможливо встановити, які саме документи направив державний виконавець, тому в матеріалах справи відсутні належні докази отримання банком постанови про закінчення виконавчого провадження.

У дане судове засідання з`явились: ОСОБА_3 представник скаржника та ОСОБА_1 заінтересована особа.

В судове засідання не з`явились: ОСОБА_2 та Відділ державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Представник скаржника ОСОБА_3 та заінтересована особа ОСОБА_1 не заперечують про розгляд справи за відсутності сторін, які не з`явились.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що у листопаді 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо виконання судового рішення по справі.

Між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 06.10.2006 було укладено кредитний договір №MKAWGK00000314. Було надано кредит ОСОБА_1 у сумі 25000 доларів США на термін до 05.10.2021. На підтвердження цього в матеріалах справи міститься ордер-розпорядження та заява на видачу готівки від 11.10.2006 у сумі 25000 доларів США.

У зв`язку з тим, що відповідач кредит не погасив, АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом для стягнення заборгованості.

Рішенням суду від 23.03.2016 було задоволено позов та вирішено стягнути кошти у сумі 16476 доларів 79 центів або 346671,66 грн.

На підставі судового рішення було видано виконавчі листи від 05.04.2016 та 25.02.2019 було відкрито виконавчі провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 348405,02 грн.

22.09.2023 виконавче провадження у справі було закрито у зв`язку із тим, що борг сплачено повністю згідно виконавчого листа.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Аналогічні строки оскарження установлені частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII.

Щодо поважності пропуску процесуальних строків у постанові КАС ВС від 30 вересня 2021 року у справі № 320/3307/21 зазначається наступне: «Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

У постанові Верховного Суду від 13 лютого 2024 року у справі №140/9165/23 викладено правовий висновок, відповідно до якого питання поновлення пропущених процесуальних строків вирішується судом в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Найпоширенішими підставами, за яких може бути поновлений пропущений строк звернення до суду, є, зокрема, форс-мажорні обставини або такі, що перебували поза контролем особи (аварії, катастрофи, природні явища) та інші об`єктивні причини, що не залежали від її волі (тяжка хвороба, неправомірні дії інших осіб тощо). Водночас, у випадку, коли позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки, застосування судами передбачених законом наслідків пропущення строків звернення до суду, не є порушенням права особи на доступ до суду.

Такий підхід відповідає принципу правової визначеності (res judicata) як складової верховенства права, а також законності (заборони незастосування норми закону, яка відповідає критерію якості, передбачуваності та легітимної мети).

Тобто, скаржнику недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав чи свобод. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме з цієї причини не звернувся за його усуненням до суду протягом 10 днів від дати порушення його прав чи свобод.

На особу покладається обов`язок, згідно якого сторона виконавчого провадження повинна проявляти зацікавленість щодо виконання судового рішення та докладати всіх зусиль, щоб отримати інформацію у повному обсязі. Зокрема, такий підхід узгоджується з практикою Верховного Суду викладеною в постановах від 14.08.2019 у справі № 910/7221/17, від 12.01.2021 у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021 у справі № 918/333/13-г.

З матеріалів справи слідує, що скаржником не ставилось питання про поновлення процесуальних строків, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» вважав, що такий пропущено не було.

На думку апелянта, Журнал реєстрації вихідної кореспонденції від 22.09.2023 не є належним доказом надсилання ДВС постанов про закриття виконавчого провадження, оскільки тільки касовий чек або розрахункова квитанція та опис вкладення є беззаперечним доказом направлення адресату документів зазначених у описі, а з наданого фіскального чеку АТ «Укрпошта» не зрозуміло, які саме документи направив державний виконавець. Тому, на думку апелянта, строку звернення зі скаргою на дії державного виконавця щодо виконання судового рішення, він не пропустив.

Апеляційний суд не погоджується з даним твердженням з огляду на наступне.

З Журналу реєстрації вихідної кореспонденції від 22.09.2023 вбачається, що під №39170 щодо АСВП №58477093 міститься запис про надіслання рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення щодо надсилання ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження. Такий самий запис міститься під №39173, щодо надсилання ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 постанови про закінчення виконавчого провадження.

Зокрема, трекінг відправлення АТ «Укрпошта» №667 вказує на те, що 04.10.2023 відправлення вручено особисто з поштовим індексом 49501 у м. Дніпро.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Частиною 9 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5 «Про затвердження правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» передбачається, що реєстрація вихідної кореспонденції органів державної виконавчої служби, приватного виконавця здійснюється в Системі в порядку, встановленому пунктами 5, 6 розділу ІV Положення про автоматизовану систему. Дата реєстрації та вихідний номер документа формуються Системою. За даними про зареєстрований вихідний документ Системою формується журнал реєстрації вихідної кореспонденції (додаток 5). Якщо кореспонденція підлягає передачі установам, організаціям через кур`єра, дані про неї вносяться до розносної книги для місцевої кореспонденції (додаток 6). Для направлення документів рекомендованими поштовими відправленнями формується список згрупованих поштових відправлень відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 року № 1071), за формою, визначеною оператором поштового зв`язку.

Апеляційний суд, з огляду на вищезазначене, робить висновок, що постанови від 22.09.2023 року про закінчення виконавчих проваджень надіслані згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», та вручені АТ КБ «ПриватБанк» особисто і з Журналу вихідної кореспонденції від 22.09.2023 чітко вбачається, що такими документами були саме постанови про закінчення виконавчого провадження. АТ КБ «ПриватБанк» не заперечувалась та обставина, що 04.10.2023 р. від відділу ДВС в м. Мукачево було отримано поштове відправлення, та при цьому не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що були отримані цією датою інші документи, а ніж постанови від 22.09.2023 року про закінчення виконавчих проваджень. Тим більше, що зразу після отримання зазначених постанов про закінчення виконавчих проваджень ОСОБА_1 звернулась до відділення АТ КБ «ПриватБанк» у м. Мукачево де працівнику відділення ОСОБА_4 повідомила про дану обставину і просила видати їй відповідні документи та оригінали на нерухоме майно.

З цього слідує, що АТ КБ «ПриватБанк» було достовірно відомо про закінчення виконавчих проваджень як мінімум з моменту отримання поштового відправлення, тобто з 04.10.2023, що не перешкоджало йому звернутись зі скаргою у межах встановленого законом десятиденного строку, що ним зроблено не було. Однак, це також не позбавляє його обов`язку цікавитись виконанням судового рішення самостійно, використовуючи всі доступні йому засоби.

Практика Європейського суду з прав людини також закріплює обов`язок сторін цікавитись станом судового провадження, що стосується і етапу виконання судового рішення. Зокрема, у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ "Тойшлер проти Германії" від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Даний підхід стосується також і стадії виконання судового рішення, оскільки слідкування за станом виконавчого провадження також свідчить про старанність при захисті своїх інтересів, оскільки тільки в інтересах стягувача полягає належне виконання судового рішення.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо залишення скарги АТ КБ «ПриватБанк» без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення скарги на дії державного виконавця. Тому, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду постановлена згідно вимог матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

пеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», залишити без задоволення.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 лютого 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 жовтня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: