Справа № 579/2268/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 лютого 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області

у складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

за участі секретаря судового засідання Сергієнко Ж.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кролевець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 09.10.2019 року шлюб між ним та відповідачем розірвано, місце проживання дітей після розірвання шлюбу визначено з ним, позивачем. З часу розірвання шлюбу він фактично самостійно виховує дітей. Мати дітей своїх батьківських обов`язків не виконує, жодної участі у їх вихованні та утриманні не приймає, не цікавиться життям, розвитком та навчанням дітей, та жодним чином не виявляє бажання приймати участь у вихованні та розвитку дітей.

Він звертався до органу опіки та піклування Попівської сільської ради з приводу позбавлення батьківських прав відповідача. Згідно висновку від 08.08.2023 року позбавлення батьківських прав відповідача є доцільним.

Ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків полягає в тому, що вона взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей; не спілкується з дітьми; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти.

Весь цей час він сам виховує дітей, створює їм належні умови виховання, утримує їх, купує одяг, взуття та інші речі, необхідні для нормального розвитку дітей, забезпечує їх навчання. За час навчання дітей відповідач у школі жодного разу не з`являлась, не цікавилась здобутками дітей. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своїх дітей.

Враховуючи викладене, зокрема те, що ОСОБА_2 не виконує і не має наміру виконувати свої батьківські обов`язки відносно своїх дітей, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 37).

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не подала, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечує, просить позов не задовольняти (а.с.38).

Третя особа орган опіки та піклування в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 34), в судове засідання свого представника не направила.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи, суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2019 року було розірвано (а.с.4).

Сторони є батьками дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6, 7).

Відповідач змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 (а.с.23).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою Сумська область, Конотопський район, с.Чорноплатове (а.с. 3).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2019 року визначено місце проживання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.4).

Відповідач зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що вбачається з матеріалів справи (а.с.14).

За змістом позову відповідач своїх батьківських обов`язків не виконує, не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дітей, життям, розвитком та навчанням дітей не цікавиться. ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей. З дітьми не спілкується, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Відповідач за час навчання дітей у школі жодного разу не з`являлась, не цікавилась здобутками дітей.

За змістом довідки Чорноплатівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів імені Миколи Новомирського Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 17.07.2023 року №01-23/56, мати дітей не приймає участі у вихованні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . З класними керівниками та вчителями про дітей не спілкується, дітей до закладу освіти не приводить та не забирає додому (а.с.5).

На виконанні у Кролевецькому відділі державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_7 аліментів. Станом на 20.11.2023 року заборгованість по аліментах відсутня, що підтверджується довідкою Кролевецького відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 20.11.2023 №30413 (а.с. 21).

Згідно з актом обстеження умов проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 , умови проживання задовільні, прибрано, речі випрані та складені до шафи. Їжа приготована, запаси харчування мають. Діти мають все необхідне для розвитку та відпочинку. За вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації, серед інших, батько дітей ОСОБА_1 , діти ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с.8).

Питання щодо доцільності/недоцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_3 розглядалось органом опіки та піклування в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області. Зі змісту висновку органу опіки та піклування вбачається, що шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 розірвано в 2019 році, визначено місце проживання неповнолітніх дітей з батьком. З 2019 року по теперішній час мати ОСОБА_8 ні разу не з`являлась, не телефонувала, не приймає участі у вихованні та розвитку дітей. Згідно характеристики родини ОСОБА_1 від старости Чорноплатівського старостинського округу сім`я благополучна, соціально-стійка, проживають у приватному домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні, діти забезпечені всім необхідним для навчання та відпочинку, мають чистий, доглянутий та охайний вигляд. Батько поважає інтереси дітей, розвиває їх схильності, активність, соціалізацію. У родині панує взаємоповага, довіра, співчуття, взаємопідтримка.

За висновком органу опіки та піклування Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області від 08.08.2023 року було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_8 відносно дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, бажає проживати, займатись вихованням дітей , з чого слідує, що вона не втратила інтерес до своїх дітей.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Позивачем та органом опіки та піклування всупереч ст. 81 ЦПК України не надано доказів, які б підтверджували, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, зокрема: не забезпечує їм необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти.

З наданих позивачем доказів судом не встановлено, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Відповідно до ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає, що висновок органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав стосовно дітей є недостатньо обрунтованими та таким, що суперечить інтересам дітей, оскільки судом встановлено, що відповідач не змінювала свою поведінку по відношенню дітей , бажала з ними спілкуватися та виховувати , вживала заходів до спілкування дітьми, однак внаслідок створення нею іншої сім`ї їй чинили перешкоди , мати дітей бажає виховувати своїх дітей.

Керуючись ст.19 СК України суд не погоджується з вищевказаним висновком щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин даної справи не доведено; належних та допустимих доказів свідомого ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав, позивачем не надано.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, встановивши відсутність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також те, що діти проживають з батьком в іншому населеному пункту , а мати бажає займатись вихованням дітей, суд прийшов до висновку, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області про позбавлення батьківських прав необхідно відмовити в повному обсязі за недоведеністю.

Відповідно до ст.ст.150, 155, 164, 167 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 4, 5, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , третя особа орган опіки та піклування в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, місцезнаходження: 41627, Сумська область, Конотопський район, с.Попівка, вул.Миру, 1, , про позбавлення батьківських прав.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 12 лютого 2024 року.

Суддя О. В. Моргун