Провадження № 2/947/4079/24
Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Кравченко К.С. розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Відповідачка відзиву на позов не надала, позов з матеріалами надсилався їй за зареєстрованим місцем проживання, конверт повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній», тому на підставі ст.128ч.8 ЦПК України вважається повідомленою належним чином.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.
29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ „Глобал Спліт було укладено Договір факторингу № 4-2023, відповідно до якого до ТОВ „Глобал Спліт перейшло право вимоги до відповідача, зокрема, за кредитним договором № 1/4497284 року укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачкою.
Згідно ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобов`язанні відбувається без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України: За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 610 ЦК України: Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України: За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач не надав суду доказів на підтвердження безпідставності нарахування заборгованості за тілом кредиту та процентів.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті кредиту та процентів є обгрунтованою і підлягає задоволенню.
Стосовно стягнення заборгованості за комісією, суд прийшов до такого висновку.
Згідно п. 1.4.2 Кредитного договору комісійна винагорода стягується за обслуговування кредитної заборгованості, що у свою чергу включає: послуги з розрахунку суми чергового платежу та наступних платежів, списання та зарахування коштів, розрахунково-касове обслуговування та надання інформаційних послуг, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо.
Також, суд звертає увагу на те, що сплата комісії передбачена незалежно від того, чи здійснює банк послуги, про які йдеться у договорі, чи ні. Тобто, сплата комісії передбачена навіть у ті місяці, коли Клієнт не проводить жодних операцій по рахунку.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Однак, встановивши у кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 1,35 % від суми кредиту щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими.
Крім цього, незрозумілими та несправедливими є умови стягнення комісійної винагороди щодо послуг з розрахунку суми чергового платежу та наступних платежів, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, оскільки у Додатку №1 до кредитного договору наявна таблиця з сумами чергових та наступних платежів.
Позивача не було позбавлено можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг з розрахунково-касового обслуговування, за які банком встановлена комісія.
Тому в контексті обставин цієї справи, предмета та підстав зустрічного позову, а також характеру спірних правовідносин, судам належало визнати недійсними оспорювані умови кредитного договору відповідно до положень статей 203, 215 ЦК України, статті 18 Закону № 1023-XII.
Таким чином, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору про сплату відповідачем на користь позивача Комісійної винагороди є несправедливими, і в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Сам по собі Розрахунок заборгованості (а.с.45) не містить інформації щодо нарахування щомісячних платежів, а лише зводиться до констатації наявної заборгованості.
Згідно з частиною першою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд задовольняє позовні вимоги у числовому виразі на 85,37%.
Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2068 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273,280-289 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше 5 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий (суддя) Я.В.Бескровний