Справа №155/1423/24
Провадження №8/155/1/24
УХВАЛА

23.10.2024 м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при секретарі судових засідань Воронюк Н.М.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Карпюк Любові Василівни про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами

УСТАНОВИВ:

Представник заявник 01 жовтня 2024 року звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивує, що 09 вересня 2024 року Горохівським районним судом Волинської області видано судовий наказ по справі 155/1423/24 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що у ОСОБА_2 є дитина від першого шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій сплачує аліменти в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідно до судового наказу, виданого 05 квітня 2021 року Горохівським районним судом Волинської області по справі №155/348/21. Аліменти добросовісно сплачує.

Також, зазначає, що в ОСОБА_2 на утриманні перебуває хвора мати, яка не працює та потребує коштів на лікування.

Крім того, вказує, що він є військовослужбовцем, бере участь в військових діях по захисту держави, у зв`язку з чим витрачає великі кошти на спорядження та амуніцію. У власності будь якого рухомого чи нерухомого майна немає, єдиний його дохід є грошове забезпечення як військовослужбовця.

Вважає, що ОСОБА_3 звернувшись до суду з заявою про видачу судового наказу, зловживала своїми процесуальними правами, приховавши зазначені ним обставини, які вплинули на ухвалення судом рішення щодо стягнення судового наказу в надмірному розмірі.

Враховуючи вищенаведене просить скасувати судовий наказ в справі №155/1423/24 та відмовити у видачі судового наказу.

На адресу суду від представника стягувача ОСОБА_5 надійшов відзив на дану заяву, в якому заначив, що боржником обрано неналежний спосіб захисту при поданні даної заяви, оскільки він у разі незгоди з виданим судовим наказом повинен звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Ним не наведено жодних обставин, які б перешкоджали суду видати судовий наказ про стягнення аліментів, а лише наведені доводи, які можуть вплинути на визначення їх розміру. Просив відмовити задоволенні заяви та залишити в силі судовий наказ.

Ухвало судді Горохівського районного суду Волинської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 подану заяву підтримала з підстав викладеній в них просила її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали заяви та матеріали судового наказу, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 09 вересня 2024 року Горохівським районним судом Волинської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але неменше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (ч.7 ст.170 ЦПК України).

Згідно з ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 і 5 ч.1 ст.161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Частиною 2 статті 423 ЦПК України, визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (ч.4, 5 ст.423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20, провадження № 61-8675св21).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункти 27, 28).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини 2 статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі № 461/1229/20, провадження № 61-15179св20).

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Враховуючи викладене, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18, провадження № 12-7звг22).

Положеннями п.3 ч.3 ст.425 ЦПК України, встановлено, що до заяви додаються докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Як встановлено судом з матеріалів справи, малолітня ОСОБА_4 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , де зареєстрована її матір ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, у стягувача були підстави для звернення до суду з заявою про винесення судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, що перебувала на утриманні матері, а у суду були законні підстави ухвалити відповідний наказ, який на даний час оспорюється ОСОБА_2 .

Наведені заявником у якості нововиявлених обставин відомості, не входять до предмета доказування у справі та не могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі, оскільки нормами права (ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України) розмір аліментів які присуджуються за судовим наказом, чітко зафіксований і не залежить від таких обставин, як перебування на його утриманні інших осіб, які наводить заявник.

Таким чином, суд вважає, що наведені представником заявника обставини не є нововиявленими обставинами, які можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, а відтак відсутні підстави для скасування судового наказу від 09 вересня 2024 року по справі №155/1423/24.

У даному випадку, на думку суду, зазначені в обгрунтування заявлених вимог обставини не можуть вважатись нововиявленими, оскільки, відповідно до норм Сімейного кодексу України, правом визначати спосіб стягнення аліментів у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі наділений заявник при зверненні із заявою про стягнення аліментів, а ті обставини, що боржником несуться інші витрати, жодним чином не доводять, що у нього не виникло обов`язку з утримання дитини та відсутність підстав для видачі судового наказу про стягнення аліментів та можуть бути враховані державним або приватним виконавцем у разі примусового виконання судового наказу. Надання одним із батьків матеріальної допомоги дитині, за умови відсутності згоди між батьками про порядок та суму утримання, не позбавляє можливості одного з них звернутися із відповідним позовом чи заявою про вирішення вказаного питання у судовому порядку.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя. При цьому, виходячи з положень чинного законодавства, доступ дитини до даних благ не залежить від перебування батьків у шлюбі. Аліменти є власністю самої дитини, а не батьків. Батьки лише отримують та використовують їх від імені дітей. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Тобто перебування батьків у шлюбі або його розірвання не впливає на обов`язок батьків утримувати дитину.

Отримувати мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку не заборонено законом та буде відповідатиме якнайкращому інтересу дітей.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що необхідність утримувати іншу дитину та непрацездатних батьків не виключає обов`язку позивача як батька надавати рівноцінну матеріальну допомогу також своїй малолітній дочці.

Доводи заявника, зазначені ним в заяві зводяться до незгоди з розміром аліментів, останній вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (частина сьома статті 170 ЦПК України), однак обрав спосіб захисту щодо перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами та просить суд його скасувати та відмовити у видачі судового наказу.

На думку суду, скасування судового наказу призведе до позбавлення права матері, яка несе основний тягар по забезпеченню дитини, отримувати кошти від батька на її утримання, що суперечитиме інтересам неповнолітньої дитини.

Отже, обставини, на які покликається боржник та його представник, є істотними, але підлягають доведенню при вирішенні спору про звільнення від сплати або зменшення розміру аліментів та не вказують на припинення обов`язку зі сплати аліментів.

За таких обставин, суд вважає, що зазначені представником заявника обставини, не є в даному випадку нововиявленими в розумінні положень ст. 423 ЦПК України, а тому відсутні підстави для задоволення заяви з цього приводу.

Керуючись ст. 10-13, 259, 260, 261, 263, 268, 353, 354, 423, 429 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Карпюк Любові Василівни про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами - відмовити.

Судовий наказ в справі 155/1423/24 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утриманні малолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття залишити в силі.

Роз`яснити боржнику право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту рішення 28 жовтня 2024 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана