КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4943/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Скриль Ю.А.,

за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю :

представника позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

06.08.2024 позивачка ОСОБА_3 , через свого представника, адвоката Терзі Ігоря Миколайовича, звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з посиланням на ст. 180, 182, 191 СК України.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що сторони проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦ та підтримували шлюбі стосунки. Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , актовий запис №348, Третього Приморського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 28.04.2010 року та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого, батьком дитини є ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_3 .

Як зазначає позивач, на даний час між сторонами розірвано стосунки, сторони не проживають разом, дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідач проживає окремо, жодної допомоги не надає, аліменти з березня 2021 року не сплачує, життям та здоров`ям сина не цікавиться, від його виховання самоусувається. Позивач також зазначає, що вона весь час приділяє дитині, його вихованню та навчанню одна, що дуже важко. Відповідач знаходиться в працездатному віці, проблем зі здоров`ям не має, тому має можливість та обов`язок фінансово забезпечувати власного сина. Інших дітей та осіб на утриманні, відповідач, не має.

У зв`язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, а власних, коштів недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання сина, позивач звернулася до суду із відповідним позовом та просила стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення та до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. від 07.08.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання 10.09.2024 позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки 06.09.2024 надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 10.09.2024 року не визнаючи позовні вимоги, просив суд слухання справи відкласти та надати йому час для ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву на позов.

20.09.2024 відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив, в якому позовні вимоги визнав частково та зазначив: що після припинення шлюбних стосунків з позивачкою, він продовжував спілкуватися з сином ОСОБА_5 та добровільно надавав матеріальну допомогу на його утримання. У 2017 році він став проживати однією сім`єю з іншою жінкою, проти чого позивачка була проти, та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася дочка ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його фактична дружина ОСОБА_7 . Дочка після смерті матері залишилася проживати з ним та знаходиться на його утриманні та зареєстрована в належній йому квартирі, як і їх спільний син з позивачкою. Він займається її вихованням, фізичним та духовним розвитком, піклується про її стан здоров`я, постійно займається її лікуванням. Згідно медичного висновку лікаря ДУ «Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім В.П. Філатова національної академії медичних наук України» від 16.09.2024 ОСОБА_6 встановлено діагноз «міопія слабкого ступеня»,«складний міопічний астигматизм», «складний міопічний стигматизм»,отже дитина постійно потребує лікування та нагляду. У 2021 році позивачка припинила усі відносини з відповідачем та заборонила спілкування з сином. У березні 2022 року, у зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України, він з дочкою спішно виїхав за межі України, та повернувся в Україну лише 08.09.2024 року. З цих причин він не мав змоги надавати допомогу на утримання сина. На даний час він втратив роботу, проживає з дочкою на особисті заощадження. З урахуванням вказаних обставин, знаходження на його утриманні малолітньої доньки, визнає позовні вимоги ОСОБА_3 частково та згоден надавати матеріальну допомогу на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу щомісячно до досягнення сином повноліття до 29.03.2028 року.

2 жовтня 2024 року представник позивачки надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на спроможність відповідача надавати таку допомогу, а саме: на особисті заощадження відповідача, зароблених за кордоном, за час перебування з 2021 по 2024 рік за кордоном та за рахунок яких він проживає з донькою, та відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.10.24 №397386708 щодо інформації є Державного та реєстру прав власності на нерухоме майно про наявність у відповідача нерухомого майна, яке постійно ним здається в оренду, той факт, що останні три роки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому вважає доцільним стягувати з відповідача аліменти на утримання сина не у частці від доходу, а в твердій грошовій сумі, в розмірі 10 000 гривень щомісяця, починаючи з 01.03.2022 та до досягнення дитиною повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, сторони проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу в органах ДРАЦС та підтримували шлюбі стосунки. Від цих стосунків ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , актовий запис №348, Третього Приморського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 28.04.2010 та видано Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , згідно з яким, батьком дитини є ОСОБА_4 , а матір`ю ОСОБА_3 .

Позивач у позові доводить, що на даний час між сторонами розірвано стосунки, сторони не проживають разом, дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідач проживає окремо, життям спільної дитини не цікавиться, жодної допомоги не надає, аліменти не сплачує, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, від виховання сина самоусувається. Позивач також зазначає, що вона весь час приділяє дитині, його вихованню та навчанню одна. Відповідач знаходиться в працездатному віці, проблем зі здоров`ям не має, та має можливість та обов`язок фінансово забезпечувати власного сина. У зв`язку із чим, позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду із відповідним позовом та просить суд, ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь, на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти утвердій грошовій сумі, в розмірі 10 000 гривень щомісяця, починаючи з 01.03.2022 та до досягнення дитиною повноліття, до 29.03.2028, посилаючись на спроможність відповідача надавати таку допомогу, на заощадження відповідача зароблені за кордоном, та на нерухоме майно, яке він здає в оренду та заробляє на цьому гроші, а також на той факт, що останні три роки вона сама займається вихованням та утриманням сина та на його обов`язок, як батька утримувати сина до його повноліття.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.180, ч.ч.1-2 ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено.

При визначені розміру аліментів у частці від доходу, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, та виходить з встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина у частці від доходу відповідача щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу)матері,батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням заперечень відповідача, знаходження на його утриманні ще одної дитини - малолітньої доньки, а також враховуючи положення ст.ст. 182, 183 СК України, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 06.08.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Суд приймає до уваги доводи відповідача, що на даний час він ніде не працює, відповідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу останній за листопад 2021 року ТОВ «Моцарт Готель», той факт, що на його утриманні знаходиться малолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка також потребує додаткового догляду у зв`язку з порушенням зору, факту реєстрації неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за адресою місця реєстрації та проживання батька - ОСОБА_2 .

Суд враховує положення закону про те, що позивач також має обов`язок утримувати дітей.

Разом з тим, суд враховує, що передбачений ст. 180 СК України обов`язок стосується обох батьків, тому визначення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу відповідача призведе до відповідності їх засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначених ч. 9 ст. 7 СК України.

Ураховуючи вимоги ч.1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не доведено матеріальну спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленій твердій грошовій сумі у розмірі 10000,00 грн.

Водночас суд вважає, що призначення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) буде відповідати інтересам дітей та не призведе до порушення їх прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 06 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268,274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 06.08.2024 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча сімдесят три) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.10.2024.

Суддя Ю. А. Скриль