Номер провадження: 22-ц/813/4976/24
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Чередник К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Південний» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 336 909,70 гривень та судових витрат.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 01.09.2023 року між Публічним акціонерним товариством Акціонернім банком «Південний» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1075/980.

Відповідно до договорів банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) вони є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до п. 2.1 Публічного договору, цей Договір банківського обслуговування вважається укладеним, а всі його умови прийнятими та погодженими Клієнтом з моменту та шляхом підписання Клієнтом та Банком відповідної Заяви-Договору про надання банківського продукту/послуги, яка/містить згоду Клієнта на прийняття пропозиції укласти Договір комплексного банківського обслуговування (акцепт).

23.05.2023 року, на виконання вказаного вище та згідно Заяви-договору банківського рахунку Банком було відкрито рахунок IBAN НОМЕР_1 для власних потреб Клієнта.

Відповідно до п. 3.1.2 Публічного договору, Клієнт зобов`язався зокрема: належним чином виконувати умови Договору комплексного банківського обслуговування, дотримуватись вимог чинного законодавства України, в тому числі інструкцій, правил, інших нормативно- правових актів Національного банку України з питань здійснення банківських операцій; самостійно контролювати рух та залишок коштів на власних рахунку/ НОМЕР_2 , в тому числі для уникнення виникнення несанкціонованої перевитрати за рахунком.

Несанкціонована перевитрата (овердрафт) відповідача виникла на рахунку IBAN НОМЕР_1 у зв`язку з наступним.

У період з 11.09.2023 року по 13.09.2023 року по власному рахунку відповідача IBAN НОМЕР_1 було здійснено 46 операцій на загальну суму 1 722 952,60 гривень, з яких:

- 20 операції на загальну суму 524 555,60 гривень були на зарахування коштів на рахунок;

- 24 операцій на загальну суму 861 476,30 гривень були видатковими;

- 2 операції на загальну суму 336 920,70 гривень, що відображують надання несанкціонованого овердрафту.

Вбачається, що сума видаткових операцій перевищує суму зарахувань, що є несанкціонованою перевитратою. Зазначене підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта № /0922 та випискою про рух коштів на рахунку.

Описана перевитрата відбулась через технічну помилку при формуванні залишку під час обміну інформацією між Банком та Українським процесінговим центром. У результаті такої помилки відповідач мав можливість розпорядитися більшою кількістю грошових коштів, ніж він реально мав на власному рахунку у якості залишку.

Внаслідок зазначеного, між доступними коштами в розмірі 524 555,60 грн та фактично витраченими коштами 861 476,30 грн виникла різниця в розмірі 336 920,70 грн, що в даному випадку є несанкціонованою перевитратою.

Таким чином загальна сума заборгованості за несанкціонованим овердрафтом № IS ОВ 1934412 В5 від 12.09.2023 року виданого на рахунок № IBAN НОМЕР_1 становить 336 909,70 гривень.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (65059, Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1; ), заборгованість за Договором про відкриття обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1075/980 від 01.09.2023 року в сумі 336 909,70 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (65059, Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1; ), суму сплаченого судового збору 5 053,65 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (65059, Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1; ) витрати на правову допомогу 1000,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов та стягуючи з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», заборгованість за Договором про відкриття обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1075/980 від 01.09.2023 року в сумі 336 909,70 грн, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності заявлених вимог.

Колегія суддів з остаточним висновком суду першої інстанції по суті спору погоджується, але при цьому звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що 01.09.2023 року між Публічним акціонерним товариством Акціонернім банком «Південний» та ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1075/980.

Відповідно до договорів банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) вони є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

23.05.2023 року, на виконання вказаного вище та згідно Заяви-договору банківського рахунку Банком було відкрито рахунок IBAN НОМЕР_1 для власних потреб Клієнта.

Несанкціонована перевитрата (овердрафт) Відповідача виникла на рахунку IBAN НОМЕР_1 у зв`язку з технічною помилкою при формуванні залишку під час обміну інформацією між Банком та Українським процесінговим центром, внаслідок чого Відповідач мав можливість розпорядитися більшою кількістю грошових коштів, ніж він реально мав на власному рахунку у якості залишку.

На початок періоду з 11.09.2023 по 13.09.2023 Відповідач на власному рахунку мав залишок у розмірі 1722952,60 гривень.

В період з 11.09.2023 року по 13.09.2023 року по власному рахунку Відповідача IBAN НОМЕР_1 було здійснено 46 операцій на загальну суму 1722952,60 гривень, з яких:

- 20 операції на загальну суму 524 555,60 гривень були на зарахування коштів на рахунок;

- 24 операцій на загальну суму 861 476,30 гривень були видатковими;

- 2 операції на загальну суму 336 920,70 гривень, що відображують надання несанкціонованого овердрафту.

Тобто, сума видаткових операцій перевищує суму підтверджених зарахувань, що є несанкціонованою перевитратою і підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта № /0922 та випискою про рух коштів на рахунку.

Внаслідок зазначеного, між доступними коштами в розмірі 524 555,60 грн та фактично витраченими коштами 861 476,30 грн виникла різниця в розмірі 336 920,70 грн, що в даному випадку є несанкціонованою перевитратою.

Колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України 2про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У силу статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення - операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Відповідно до Закону України «Про платіжні послуги»:

- платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки (п. 56 ст. 1);

- користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний:

1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором;

2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом;

3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права;

4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції;

5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації (п. 20 ст. 38);

- ініціювання платіжної операції здійснюється шляхом:

1) надання ініціатором платіжної інструкції надавачу платіжних послуг, в якому відкрито його рахунок;

2) надання надавачем платіжних послуг з ініціювання платіжної операції платіжної інструкції платника надавачу платіжних послуг з обслуговування рахунку платника на підставі наданої платником цьому надавачу платіжних послуг з ініціювання платіжної операції згоди на ініціювання такої платіжної операції;

3) надання платником платіжної інструкції та готівкових коштів для виконання платіжної операції, у тому числі за допомогою платіжного пристрою;

4) використання користувачем платіжного інструменту для виконання платіжної операції;

5) надання платником, що є власником електронних грошей, платіжної інструкції, у тому числі шляхом використання платіжного інструменту, емітенту електронних грошей щодо виконання платіжної операції з використанням електронних грошей;

6) надання користувачем платіжної інструкції відповідному учаснику платіжної системи, у тому числі шляхом використання певного платіжного інструменту, в порядку, визначеному правилами цієї платіжної системи.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Кушнір А.С. в поданій апеляційній скарзі стверджує що відповідачем особисто не проводилося жодних операцій по рахунку, повідомлень про списання/поповнення рахунку останній не отримував, власна інформація щодо логіну та паролю, тощо третім особам не передавалась. У зв`язку із наведеним, на думку відповідача, підстави для проведення банком операцій, збитки від проведення яких поніс банк, були відсутні.

У відповідності до п. 63 ч. 5 розділу 1 Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України № 65 від 19.05.2020 року, фінансовий номер телефону - контактний номер телефону клієнта, що використовується банком, зокрема, з метою проведення його автентифікації.

Крім того, 01.09.2023 року Клієнт надав Банку заяву про відкриття та підключення банківського рахунку № НОМЕР_4 , в якій міститься інформація про підключення послуги МOBI-СARD, де заявник зазначив у якості свого фінансового номеру телефон: НОМЕР_5 .

Згідно з Розділу 1 Публічного договору:

- МOBI-СARD система інформаційних повідомлень, яка надає можливість Клієнту/Держателю ПК Банку цілодобово отримувати інформацію про рух коштів по КР, вигляді SMS-повідомлень за допомогою фінансового номера телефону, підключеного до будь-якого українського мобільного оператора мобільного зв`язку;

- SMS-ПОВІДОМЛЕННЯ послуга електронних повідомлень технологія, що дозволяє виправляти та отримувати повідомлення за допомогою зокрема українського оператора мобільного зв`язку за наявності відповідного засобу мобільного зв`язку (зокрема, мобільного (сотового) телефону, планшетного пристрою, ПК), а також інших засобів миттєвої передачі повідомлень (зокрема Viber, PUSH - сповіщення), інформаційного обміну;

- PUSH сповіщення це короткі повідомлення, які Застосунок «Pivdenny online» надсилає на мобільні пристрої своїм зареєстрованим Клієнтам, які дали дозвіл на отримання таких повідомлень. З їх допомогою Клієнт може отримувати інформацію щодо руху коштів, сервісних операцій, повідомлень Банку та переходити до відповідного розділу/функціоналу в Застосунку.

У відповідності до п. 3.1.1. Публічного договору клієнт має право в порядку, передбаченому умовами цього Договору, отримувати інформацію про операції за своїми рахунками шляхом підключення інформування в Системі дистанційного обслуговування «Південний MYBANK» та Мобільному застосунку «PIVDENNY ONLINE» за допомогою повідомлень або отримання виписок у відділенні Банку, в іншому випадку вважається, що Клієнт відмовився отримувати інформацію операції за рахунками. Надання виписок здійснюється за зверненням Клієнта до Банку та/або за допомогою Системи дистанційного обслуговування «Південний MYBANK» та/або Мобільному застосунку «PIVDENNY ONLINE» та/або SMS-повідомлень. Виписки по рахункам, надані за зверненням Клієнтів до Банку, не завіряються штампом та/або підписом виконавця, роздруковуються в Банку та видаються Клієнту на його вимогу, або надсилаються Клієнту за допомогою каналів зв`язку.

У відповідності до п. 3.1.2. Публічного договору клієнт зобов`язаний самостійно контролювати рух та залишок коштів на власних рахунку/ах, в тому числі для уникнення виникнення несанкціонованої перевитрати за рахунком; негайно інформувати Банк у випадку втрати/ крадіжки мобільного пристрою (втрати контролю над SIM-карткою) або зміни номера мобільного телефону, за допомогою якого можуть проводитись фінансові операції Клієнта в Системі дистанційного обслуговування «Південний MYBANK» та Мобільному застосунку «PIVDENNY ONLINE», отримання паролів та повідомлень Банку тощо.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, відповідач не заперечував самого факту підписання ним 01.09.2023 року заяви до ПАТ АБ «Південний» заяви-договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1075/980, в якій заявник зазначив у якості свого фінансового номеру телефон: НОМЕР_5 .

У період з 11.09.2023 року по 13.09.2023 року відповідачем було проведено 20 операцій на зарахування коштів на його рахунок на загальну суму 524 555,60 гривень та 24 операції на перерахування коштів з його рахунку на рахунки інших фізичних осіб на загальну суму 861 476,30 гривень.

Зазначені операції було проведено з використанням технології Full 3D Secure, тобто з підтвердженням операції за допомогою динамічного паролю, надісланого на телефонний (фінансовий) номер НОМЕР_5 , який закріплено за Клієнтом Банку в інформаційних системах Банку внаслідок його надання, саме клієнтом Банку в якості індивідуального контактного телефонного (фінансового) номеру.

На підтвердження того, що Банком було відправлено Клієнту, а клієнтом було отримано динамічний пароль з використанням технології Full 3D Secure, щодо проведення грошових операцій, на його телефонний (фінансовий) номер НОМЕР_5 до відзиву на апеляційну скаргу додано виписку щодо проведення смс-інформування клієнта.

При цьому представник позивача ПАТ АБ «Південний» зауважив, що у суді першої інстанції відповідач не надавав відзиву (заперечення) на позов і тому у Банка не було нагальної необхідності для подання до суду виписки щодо проведення смс-інформування клієнта ОСОБА_1 на його телефонний (фінансовий) номер НОМЕР_5 . Проте в апеляційній скарзі відповідач стверджує, що Банк не інформував його про грошові операції по його рахунку та він їх не проводив, внаслідок чого Банк вимушений надати відповідні докази на спростування доводів апеляційної скарги.

Представник ПАТ АБ «Південний» також звернув увагу апеляційного суду на те, що вищевказані грошові перекази неможливо було б здійснити без зазначення такої інформації: повного номеру карти; строку дії карти; динамічного паролю, який надходить в SMS-повідомленні від Банку; фінансового номеру клієнта.

Враховуючи наведене колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про неповідомлення Банком боржника щодо операцій по рахунку та про неотримання відповідачем повідомлень від банку, оскільки позивачем було повідомлено клієнта ОСОБА_1 через систему «Pivdenny online» за номером мобільного телефону НОМЕР_5 , такі повідомлення здійснювались шляхом направлення PUSH-повідомлення та GMSU-sms і доставлялись у вигляді відповідних повідомлень у програмному забезпеченні обміну миттєвими повідомленнями.

Як вже зазначалось у період з 11.09.2023 року по 13.09.2023 року відповідачем було проведено 20 операцій на зарахування коштів на його рахунок на загальну суму 524 555,60 гривень та 24 операції на перерахування коштів з його рахунку на рахунки інших фізичних осіб на загальну суму 861 476,30 гривень.

Згідно Розділу 1 Публічного договору, несанкціонована перевитрата - це перевищення дозволеного ліміту Кредиту/ заборгованість Клієнта по ПР/КР перед Банком, яка виникає у разі перевищення (недостатності) суми операції над сумою залишку коштів на ПР/КР Клієнта на момент списання, визначається як різниця між перевищенням та дозволеним лімітом Кредиту/ різниця між перевищенням (недостатності) суми операції над сумою залишку: коштів на ПР/КР Клієнта на момент списання Несанкціонована перевитрата за ПР/КР виникає зокрема через особливості здійснення розрахунків із застосуванням платіжних карток, зокрема, але не виключно, через розбіжності у часі між здійсненням операції з платіжною карткою та клірингом розрахунків, технічні помилки у роботі обладнання, яке використовується при здійсненні розрахунків із платіжними картками тощо. Розмір несанкціонованої перевитрати та час не є прогнозованим.

Оскільки сума видаткових операцій 861 476,30 грн перевищує суму зарахувань 524 555,60 грн різниця у 336 920 грн 70 коп. є у розумінні Розділу 1 Публічного договору несанкціонованою перевитратою.

Зазначена перевитрата відбулась через технічну помилку при формуванні залишку під час обміну інформацією між Банком та Українським процесінговим центром.

У результаті такої помилки 14 осіб, в тому числі і відповідач, мали можливість розпорядитися більшою кількістю грошових коштів, ніж кожен із них реально мали на власному рахунку у якості залишку.

Зі змісту виписки руху коштів по рахунку, який відкритий на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що на рахунок з 17:17 год. 11.09.2023 року до 13:08 год. 12.09.2023 року відповідача відбувалися надходження від фізичних осіб і станом на 12.09.2023 року на 13:09 год. залишок коштів на рахунку відповідача складав 134 532 грн 30 коп., про що було доставлено PUSH-повідомлення.

12.09.2023 року о 13:31 год. банком на фінансовий номер клієнта направлено та доставлено PUSH-повідомлення про видаткову операцію на суму 29 999 грн.

Проте після підтвердження клієнтом цієї видаткової операції, списання 29 999 грн відбулося вже із суми залишку 441 454,90 грн.

При цьому жодної операції з надходження коштів на рахунок відповідача (поповнення рахунку) у цей проміжок часу (з 13:08 год. 12.09.2023 року до 13:31 год. 12.09.2023 року) не відбулося.

Після цього клієнтом о 13:33 год. підтверджено видаткову операцію на 11 455 грн та коли залишок склав 400 000 грн здійснив операцію по переказу даних коштів на карту ОСОБА_3 .

Слід зазначити, що клієнт свідомо здійснював переказ коштів у розмірі 400 000 грн та при цьому не міг не розуміти, що таких коштів на його рахунку не могло бути, оскільки реальний залишок складав на 336 920,70 грн менше.

Банку вдалось після виявлення даної невідповідності списати з рахунку відповідача лише 11 грн, внаслідок чого заявлено вимогу про стягнення 336 909,70 грн.

Виписка з банківського рахунку - це документ, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості про рух грошових коштів та має статус первинного документу, який містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача, операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом МЮУ від 12.04.2012 року № 578/5.

Відповідно до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб п. 3.1.2. Клієнт зобов`язався, зокрема, погасити заборгованості, у разі її виникнення в результаті несанкціонованої перевитрати (а. с. 61 зворот).

В порушення вказаних умов договору Боржник не виконує свої зобов`язання та не сплачує заборгованість за несанкціонованою перевитратою.

Таким чином, внаслідок невиконання боржником взятих на себе зобов`язань за Договорами банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК), у відповідача перед Банком виникла заборгованість, яка складає 336 909,70 гривень. На вимогу банку відповідач не виконує вимог банку щодо повернення коштів, що стало підставою для звернення до суду з дійсним позовом.

У зв`язку з даним подіями 18.09.2023 року банк прийняв рішення щодо відмови від підтримання з відповідачем ділових відносин з подальшим обмеженням на ділові відносини в майбутньому з посиланням на Закон України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинних шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 року за № 361-ІХ.

Встановивши, що в порядку укладеного 01.09.2023 року з ОСОБА_1 договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку, ПАТ АБ «Південний» відкрило рахунок IBAN НОМЕР_1 для власних потреб Клієнта, а Клієнт надав Банку заяву про підключення послуги Моbі&Сагd, де зазначив в якості свого фінансового номеру телефон: НОМЕР_5 та всі надходження і витрата коштів здійснювалися через динамічний пароль, надісланий Банком на вказаний клієнтом фінансовий номер, крім того клієнт не повідомляв Банк про втрату телефону або втрату контролю за використанням фінансового номеру (SIM карти), суд набув правильного по суті висновку про наявність підстав для визнання вимог Банку обґрунтованими.

Виникнення некоректності формування залишку на рахунках під час обміну інформацією між Банком та Українським процесінговим центром 12.09.2023 року з 13:17 год. до 14:17 год., надало можливість використати кошти у більшому розмірі ніж відповідач реально мав на власному рахунку на 336 920 грн 70 коп., внаслідок чого і утворилася несанкціонована перевитрата на зазначену суму, що не позбавляє Банк права на стягнення даних коштів, як несанкціонованої перевитрати за вирахуванням коштів у розмірі 11 грн, які були фактично списані банком з рахунку відповідача, тобто коштів у розімрі 336 909,70 грн.

Доводи апеляційної скарги в цій частині фактично зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Разом з тим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про відсутність доказів належного повідомлення судом першої інстанції відповідача (його представника) про розгляд справи.

Так 20.02.2024 року судове засідання відкладено через неявку сторін на 29.02.2024 року.

При цьому судом було відмовлено представнику відповідача в участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Наступне судове засідання було призначено районним судом на 29.02.2024 року на 10:00 год.

28.02.2024 року до суду надійшла заява представника відповідача про відвід головуючого судді. У заяві зазначено, що суд безпідставно відмовив представнику відповідача в участі у розгляді справи в режимі відеоконференції та що судом при цьому не повідомлено про дату, час і місце розгляду справи ані направленням судової повістки на адресу відповідача, ані через забезпечення доступу представнику відповідача до матеріалів електронної справи. Крім того, про результати судового засідання, яке було призначено на 20.02.2024 року відповідачу та його представнику невідомо, про наступне судове засідання у разі його призначення також.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29.02.2024 року у заяві про відвід відмовлено та зазначено, що головуючий суддя безпосередньо не здійснює технічне підключення (забезпечує технічний доступ) учасника справи до матеріалів електронної справи, а не згода з процесуальними діями та рішеннями судді не є підставою для його відводу.

У цей же день 29.02.2024 року судом ухвалено рішення по суті заявлених позовних вимог за відсутністю учасників справи, в тому числі відповідача та його представника.

Колегія суддів у контексті наведеного звертає увагу на наступне.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважив, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (п. 47 рішення ЄСПЛ від 21 жовтня 2010 року у справі «"Дія 97" проти України»; заява № 19164/04).

Ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом (ч. 1 ст. 8 ЦПК України).

У діючий редакції ЦПК України законодавець встановив повноваження суду апеляційної інстанції скасовувати рішення суду першої інстанції з підстави неналежного повідомлення у суді першої інстанції особи, яка подала апеляційну скаргу. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Аналіз судової практики Верховного Суду підтверджує, що застосування п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України однакове, передбачуване та послідовне.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства відкритості судового процесу.

Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Правило про те, що «не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань» (ч. 2 ст. 410 ЦПК України) стосується випадків, коли такі недоліки не призводять до порушення основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відвід з підстав ч. 4 ст. 36 ЦПК України і ухвалюючи в цей же день рішення у справі по суті, суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення відповідача та його представника, а у заяві про відвід представник відповідача вказувала, що їй невідомо про дату, час і місце розгляду справи після 20.02.2024 року.

Оскільки з матеріалів справи не вбачається належне повідомлення відповідача та його представника про судове засідання, призначене на 29.02.2024 року на 10:00 год., рішення суду ухвалено у цей же день, не може в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення заявлених Банком вимог про стягнення 336 909 грн 70 коп. з підстав, викладених у цій постанові апеляційного суду.

Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір 5053,65 грн за подання позову та витрати на правову допомогу в сумі 1 000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (65059, Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1; ), заборгованість за Договором про відкриття обслуговування банківського рахунку з використанням електронного платіжного засобу (ПК) № 1075/980 від 01.09.2023 року в сумі 336 909,70 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (65059, Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1; ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5 053,65 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (65059, Україна, Одеська область, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1; ) витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 29.10.2024 року.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова