Провадження №2/592/240/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Юлія Григорівна про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтований тим, що 17.02.2003 вона була прийнята на посаду провідного спеціаліста відділу організаційно-інформаційного забезпечення виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. В подальшому, після проведеної реорганізації Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, 01.08.2017 вона була прийнята на посаду начальника відділу адміністративно-господарського забезпечення Фонду соціального страхування України у Сумській області (правонаступник виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності). 17.01.2023 їй було вручене попередження про наступне звільнення, згідно з яким її було повідомлено, що згідно наказу комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України № 9-ОД від 16.01.2023 «Про скорочення чисельності та штату працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» скорочується увесь штат та уся чисельність працівників, визначених штатними розписами Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та управлінь Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві. Її було попереджено про те, що з 18.04.2023 посада, яку вона обіймає, буде скорочена та її буде звільнено із займаної посади 18.04.2023 на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України. 20.02.2023 вона звернулася до Голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєвої Ю.Г. із заявою про перенесення термінів надання щорічної відпустки з першої половини липня на другу половину лютого 2023 року. В цей же день 20.02.2023 вона звернулася до Голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєвої Ю.Г. із заявою про надання їй з 23.02.2023 невикористаної частини щорічної основної відпустки тривалістю 5 календарних днів, невикористаної частини додаткової відпустки тривалістю 3 календарні дні та матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, передбаченою колективним договором. Оскільки вона мала сумніви щодо того, що її заяви будуть розглянуті Головою комісії з реорганізації вона направила зазначені заяви засобами поштового зв`язку. Наказом Голови комісії з реорганізації «Про надання щорічної відпустки ОСОБА_1 » від 22.02.2023 № 33-кв їй було надано частину щорічної основної відпустки тривалістю 5 календарних днів, частину щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день тривалістю 3 календарні дні, відділу бухгалтерського обліку та звітності наказано виплатити їй заробітну плату за весь час відпустки у строк, встановлений для наступної виплати заробітної плати. Матеріальну допомогу на оздоровлення їй виплачено не було. 18.04.2023 вона була звільнена з посади начальника відділу адміністративно-господарського забезпечення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП. Вважає бездіяльність Голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєвої Ю.Г. щодо не нарахування та невиплати їй матеріальної допомоги на оздоровлення протиправною та просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на її користь матеріальну допомогу на оздоровлення за 2023 рік в розмірі середньомісячної заробітної плати.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області надав до суду відзив, у якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа - голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Ю.Г., якій направлялася копія позовної заяви з додатками, пояснень на позов не подала.

Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 17.02.2003 ОСОБА_1 була прийнята на посаду провідного спеціаліста відділу організаційно-інформаційного забезпечення виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. В подальшому, після проведеної реорганізації Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, 01.08.2017 вона була прийнята на посаду начальника відділу адміністративно-господарського забезпечення Фонду соціального страхування України у Сумській області (правонаступник виконавчої дирекції Сумського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності) (а.с. 5-7).

17.01.2023 ОСОБА_1 було вручене попередження про наступне звільнення, згідно з яким її було повідомлено, що згідно наказу комісії з реорганізації Фонду соціального страхування України № 9-ОД від 16.01.2023 «Про скорочення чисельності та штату працівників Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та працівників управлінь Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» скорочується увесь штат та уся чисельність працівників, визначених штатними розписами Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та управлінь Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в областях та м. Києві. Її було попереджено про те, що з 18.04.2023 посада, яку вона обіймає, буде скорочена та її буде звільнено із займаної посади 18.04.2023 на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

20.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєвої Ю.Г. із заявою про перенесення термінів надання щорічної відпустки з першої половини липня на другу половину лютого 2023 року (а.с. 11).

Також 20.02.2023 ОСОБА_1 звернулася до Голови комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєвої Ю.Г. із заявою про надання їй з 23.02.2023 невикористаної частини щорічної основної відпустки тривалістю 5 календарних днів, невикористаної частини додаткової відпустки тривалістю 3 календарні дні та матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі середньомісячної заробітної плати, передбаченою колективним договором (а.с. 12).

Зазначені вище заяви були направлені засобами поштового зв`язку (а.с. 13).

Наказом Голови комісії з реорганізації «Про надання щорічної відпустки Колесник Т.А.» від 22.02.2023 № 33-кв ОСОБА_1 було надано частину щорічної основної відпустки тривалістю 5 календарних днів, частину щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день тривалістю 3 календарні дні, відділу бухгалтерського обліку та звітності наказано виплатити їй заробітну плату за весь час відпустки у строк, встановлений для наступної виплати заробітної плати (а.с. 16).

Питання надання працівникам відпусток їх перенесення та оплата регулюється, зокрема, Кодексом законів про працю України від 23.07.1996 № 322-08 (зі змінами), Законом України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (зі змінами), постановами правління Фонду соціального страхування України.

Відповідно до ст. 29 КЗпП України, до початку роботи роботодавець зобов`язаний в узгоджений із працівником спосіб поінформувати працівника, зокрема, про тривалість щорічної відпустки, умови та розмір оплати праці.

Згідно зі ст. 75 КЗпП України, ст. 6 Закону України № 504/96-ВР, щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

До стажу роботи, що надає право на щорічну основну відпустку зараховуються, зокрема, час фактичної роботи (в тому числі на умовах неповного робочого часу) протягом робочого року, за який надається відпустка.

Відповідно до ст. 79 КЗпП України, ст. 10, 12 Закону України № 504/96-ВР, черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються роботодавцем за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників.

Поділ щорічної відпустки на частини будь-якої тривалості допускається на прохання працівника за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Відповідно до ст. 10-20 КЗпП України, Закону України «Про колективні договори та угоди» від 01.07.1993 № 3356-ХІІ (зі змінами), підстави та умови виплати, зокрема, матеріальної допомоги на оздоровлення визначаються локальним нормативно-правовим документом - колективним договором підприємства, установи, організації.

Згідно зі ст. 11 КЗпП України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 12 КЗпП України колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою), з однієї сторони, і первинною профспілковою організацією, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності - представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони.

Згідно з ч. 3 ст. 13 КЗпП України колективний договір може передбачати додаткові порівняно з чинним законодавством і угодами гарантії, соціально-побутові пільги.

Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства, установи, організації незалежно від того, чи є вони членами професійної спілки, і є обов`язковими як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства, установи, організації (стаття 18 КЗпП України).

Відповідно до ст. 1 Закону України № 3356-ХІІ, колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони (ст. З Закону України № 3356-ХІІ).

Умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали (ст. 5 Закону України № 3356-ХІІ).

Зміст колективного договору визначається сторонами в межах їх компетенції. У колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; участі трудового колективу у формуванні, розподілі і використанні прибутку підприємства (якщо це передбачено статутом); режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності профспілкової чи інших представницьких організацій працівників; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці; заборона дискримінації (ст. 7 Закону України № 3356-ХІІ).

Відповідно до ст. 80 КЗпП України, ст. 11 Закону України № 504/96-ВР, у виключних випадках визначених законодавцем щорічна відпустка на вимогу працівника переноситься на інший період.

Окрім того, порядок встановлення та виплати матеріальної допомоги, зокрема, допомоги на оздоровлення, визначено Положенням про умови оплати та стимулювання праці працівників Фонду соціального страхування України, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України від 08.02.2017 № 14 (у редакції постанови правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 № 52, від 26.12.2019 № 13 та від 25.02.2021 № 15).

Згідно з п. 6.1. Положення, матеріальна допомога на оздоровлення виплачується працівникам Фонду разом із наданням щорічної відпустки тривалості не менше 14 календарних днів.

Відповідно до п. 1.3. Положення, працівникам виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів виплачується матеріальна допомога відповідно до цього Положення.

Разом з тим, згідно п. 3.3. розділу 3 «Оплата праці» колективного договору управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області, матеріальна допомога на оздоровлення виплачується працівникам Фонду разом із наданням щорічної відпустки тривалістю не менше 14 календарних днів основної відпустки.

З 01.04.2022 по 01.07.2022 дію трудового договору з ОСОБА_1 призупинено, відповідно до наказів від 31.03.2022 № 98-к, від 22.06.2022 № 109-к, Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-ІХ (зі змінами).

За час фактичної роботи ОСОБА_1 надано з 10.10.2022 частину щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день 5 календарних днів за період роботи з 17.02.2021 по 16.02.2022, частину щорічної основної відпустки тривалістю 12 календарних днів, частину щорічної додаткової відпустки за ненормований робочий день 2 календарних днів за період роботи з 17.02.2022 по 16.02.2023.

Таким чином, оскільки, станом на 23.02.2023, за час фактичної роботи невикористана частина щорічної основної відпустки ОСОБА_1 за період з 17.02.2022 по 16.02.2023 становить 5 календарних днів та 3 календарні дні щорічної додаткової відпустки, то їй правомірно надана з 23.02.2023 лише відпустка за її заявами.

Враховуючи все вище зазначене, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Ю.Г. про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення, слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: голова комісії з реорганізації управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області Писарєва Юлія Григорівна про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Б. Князєв