Справа № 372/4543/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рабчун Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Редька Н.Н.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача виплачені їй на виконання умов попереднього договору оренди земельної ділянки грошові кошти в сумі 18 750,00 гривень, що складаються з суми виплачених позивачем коштів в сумі 8 750,00 грн. і штрафу в сумі 10 000,00 грн. та судовий збір. Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між ним та відповідачем 19.04.2016 було укладено попередній договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого сторони зобов`язались після завершення процесу розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь, що перебувають в постійному користуванні ПАТ «Обухівське» відповідно до Державних актів, що знаходяться на території Першотравенської сільської ради, Нещерівської сільської ради, Обухівської міської ради, але не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання майбутнім орендодавцем ОСОБА_2 документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку пай, укласти договір оренди даної земельної ділянки. До укладення основного договору позивач на виконання зобов`язання за попереднім договором оренди земельної ділянки та додаткової угоди до нього виплатив позивачу грошові кошти в сумі 2 500,00 грн. за 2016 рік, в сумі 2 500,00 грн. за 2017 рік, в сумі 3 750 грн. за 2018 рік. З огляду на викладені обставини просить позов задовольнити.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21.08.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч .ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 19.04.2016 року між ПрАТ «Обухівське» та ОСОБА_3 було укладено Попередній договір оренди земельної ділянки № 491С-ІІ, відповідно до якого сторони зобов`язались після завершення процесу розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь, що знаходяться в постійному користуванні ПАТ «Обухівське» відповідно до Державних актів, що знаходяться на території Першотравенської сільської ради, Нещерівської сільської ради, Обухівської міської ради, але не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання майбутнім орендодавцем документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку, укласти договір оренди даної земельної ділянки.

Згідно п. 2 зазначеного договору майбутній орендар ПрАТ «Обухівське» до дати укладення основного договору зобов`язується за цим договором виплачувати майбутньому орендодавцеві щорічно до 31 грудня винагороду у розмірі 2 500 грн., з якої вираховуються податки згідно Податкового кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов попереднього договору позивач сплатив на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 2 500 грн. - за 2016 рік, 2 500 грн., - за 2017 рік, 3 750 грн. - за 2018 рік.

Згідно п.9 Попереднього договору в разі порушення однією зі сторін обов`язків, зазначених у п. 1, 2, 4, 6 цього договору, вона сплачує іншій стороні протягом п`яти календарних днів штраф у розмірі 2 500 грн.

23.08.2018 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду про внесення змін до Попереднього договору № 491с-ІІ від 19.04.2016 року, відповідно до якої п. 9 викладено новій редакції, а саме: «У разі порушення однією зі сторін обов`язків, зазначених у п. 1, 2, 4, 6 цього договору, вона сплачує іншій стороні протягом п`яти календарних днів штраф у розмірі 100 000 грн.»

22.11.2019 року за ОСОБА_2 на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області набула в порядку спадкування за законом право на частину земельної частки (пай) №90, площею 3,6748.

09.04.2021 року ОСОБА_2 звернувся до Узинської міської ради із заявою про реєстрацію права власності земельної ділянки, кадастровий номер :05:007:0016.

12.04.2021 року ОСОБА_2 уклав Договір оренди земельної ділянки з іншим суб`єктом господарювання, чим порушила п.15 Попереднього договору.

За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав за відповідачем зареєстровано 12.04.2021 року право власності на 1/4 земельної ділянки площею 3,6748 га, кадастровий номер :05:007:0016, та право оренди цієї земельної ділянки ТОВ «Роза-Л».

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 635 Цивільного кодексу України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як слідує з умов укладеного між сторонами попереднього договору, сторони зобов`язалися укласти договір оренди земельної ділянки не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання відповідачем, як майбутнім орендодавцем, документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку.

До того ж, у пункті 15 попереднього договору передбачено, що після підписання цього попереднього договору майбутній орендодавець зобов`язується не укладати жодних угод з третіми особами щодо земельної ділянки, яка буде отримана у власність, до дати укладення основного договору.

Таким чином, відповідачем порушені пункти 1, 4 попереднього договору щодо надання позивачу протягом п`яти днів після виникнення права власності на земельну ділянку оригіналу та копії документа, який підтверджує виникнення права власності на земельну ділянку, а також щодо укладення договору оренди земельної ділянки з позивачем.

Натомість, у пункті 11 попереднього договору сторонами погоджено, що в разі порушення майбутнім орендодавцем обов`язків, зазначених у п. 1, 4, 6 цих договорів, внаслідок чого основні договори не будуть укладені, в доповнення до обов`язку згідно пункту 9 цих договорів, майбутній орендодавець повертає майбутньому орендареві отриману відповідно до пункту 2 цих договорів винагороду.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач фактично отримав від позивача на виконання умов попереднього договору оренди та додаткової угоди грошові кошти в сумі в сумі 2 500 грн. - за 2016 рік, 2 500 грн., - за 2017 рік, 3 750 грн. - за 2018 рік, що загалом становить 8 750 грн.

Вказані суми були отримані відповідачем у зв`язку з взяттям ним на себе зобов`язань передати позивачу в оренду земельні ділянки, право власності на які буде оформлене в майбутньому а, відтак, підлягають стягненню з нього на користь позивача згідно з умовами укладеного попереднього договору, які відповідачем не були дотримані.

Оскільки внаслідок порушення відповідачем умов попереднього договору основний договір оренди земельної ділянки між сторонами не був укладений, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позивачу сплачених на користь відповідача грошових коштів у сумі 8 750 грн.

Разом із цим, щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 10 000,00 грн. неустойки суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як установлено в пункті 9 попереднього договору (у редакції додаткової угоди), у разі порушення майбутнім орендодавцем обов`язків, зазначених у п. 1, 2, 4, 6 цього договору, він сплачує у майбутньому орендарю протягом 5 (п`яти) календарних днів штраф в розмірі 100 000 грн.

Однак, позивач просить суд стягнути з відповідача 10 000, 00 грн. неустойки.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки є правом позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У ст. 13 ЦПК України зазначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст.1,4,12, 56, 57,77, 80, 81,197,200,263-266 ЦПК України, відповідно до ст.ст.16, 252, 611, 635, 638, 797 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Обухівське» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Обухівське» (, місцезнаходження: Київська область, м. Обухів, м-н. Яблуневий, 26) 8 750 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. грошової винагороди та 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Обухівське» (, місцезнаходження: Київська область, м. Обухів, м-н. Яблуневий, 26) судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.2024.

Суддя Р.О. Рабчун