Справа № 508/920/24
Номер провАдження 2-о/508/57/24
У Х В А Л А

29 жовтня 2024 року селище Миколаївка

Суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення опіки, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування смт Миколаївка Одеської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення опіки та призначення опікуна над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Одеської області.

Заява мотивована тим, що 06.11.2013 року Комінтернівським районним судом Одеської області прийнято рішення визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця села Соломія Гайворонського району Кіровоградської області - недієздатним та встановлено опіку над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , гр. Бельгії, його опікунами. ОСОБА_4 надає грошову допомогу на придбання ліків, та інших необхідних речей для ОСОБА_2 . ОСОБА_6 просить призначити, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 теж не заперечують, ОСОБА_4 опікуном над ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що Ухвалою Миколаївського районного суду від 17.09.2024 року у справі № 508/799/24 відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення опіки. Дана ухвала набрала законної сили 03.10.2024 і в апеляційному порядку не оскаржена.

При цьому, суд зауважує, що у справі № 508/799/24 та у справі №508/920/24 ОСОБА_1 зверталася до суду з аналогічними вимогами, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Порівнюючи зміст заявлених вимог у справах № 508/799/24 та в даній справі № 508/920/24, суд приходить до висновку, що вони є тотожними/ідентичними.

Суд вважає, що тотожні заяви, та такі дії не можуть бути розцінені як помилкова реалізація права на пред`явлення позову, а отже, це свідчить про свідоме звернення з тотожними заявами, що очевидно виходить за межі добросовісного користування процесуальними правами.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК Українизалежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

При цьому, суд зазначає, що ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч. 3 ст. 35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.

Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).

Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.

З огляду на викладене, суд вимушений розцінити дії позивача як такі, що вчинені з метою маніпуляції автоматизованим розподілом справ між суддями.

Враховуючи вище викладене, суддя вважає за необхідне вказану заяву повернути заявнику та попередити про необхідність утриматись від протиправних дій, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 185, 353 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення опіки, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Ахуджа Манодж Моханлал, ОСОБА_5 , Орган опіки та піклування смт Миколаївка Одеської області - повернути заявнику.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність утриматись від протиправних дій, оскільки вони можуть призвести до застосування судом заходу процесуального примусу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів від дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 29.10.2024.

Суддя Дмитро БАНТАШ