Справа № 275/959/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

за участю секретаря судового засідання Марієвської Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у с-щі Брусилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 21.07.2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 660529, який відповідач власноруч підписала та підтвердила, що вона ознайомлена з умовами Публічної пропозиції на укладення Договору про надання споживчого кредиту. На підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 15 000 гривень. ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. 28.08.2023 року згідно умов Договору факторингу № 2808-23 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступлено право вимоги за кредитним договором № 660629 від 21.07.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке набуло право вимоги до ОСОБА_1 . Однак ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість в розмірі 23 660, 76 грн., яка складається з: 11 169, 64 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 12 491, 12 грн. - заборгованості по відсоткам, яку позивач просив стягнути на його користь, а також стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422, 40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 гривень.

21 серпня 2024 року ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового розгляду.

04.10.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Пузіним Д.М. було подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що відповідач ОСОБА_1 кредитний договір № 660529 від 21.07.2021 року в електронному вигляді з Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» не укладала та не підписувала, електронного підпису або електронного цифрового підпису не отримувала. Вказав, що матеріали справи містять копію договору № 660529 від 21.07.2021 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Зазначив, що до суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу. Вважає, що відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування ТОВ «Слон Кредит» коштів відповідачу згідно з договором № 660529 від 21.07.2021 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту та отримання саме відповідачем вищезазначених коштів. А також відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором відповідно до Договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 року, укладеним між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджі Фінанс», відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Просив витребувати електронний варіант письмових доказів, а саме кредитний договір № 660529 від 21.07.2021, оформлений відповідно до ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також відмовити в задоволені позову щодо стягнення суми заборгованості за вказаним кредитним договором (а.с. 67-69).

В свою чергу представник позивача ТОВ «Діджі Фінанс» подав до суду відповідь на відзив, за змістом якої з доводами представника відповідачки, викладеними у відзиві, не погодився. В обґрунтування зазначив, 21 липня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 660529 про надання споживчого кредиту.

Кредитор свої зобов`язання за договором виконав належним чином, надавши позичальнику у користування кредитні кошти, а позичальник в свою чергу порушив умови договору, допустив прострочення платежів щодо повернення кредиту та процентів за користування грошовими коштами, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

Зазначив, що кредитний договір № 660529 від 21.07.2021 не визнаний недійсним чи/або неукладеним у встановленому законом порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована.

При цьому підкреслив, що електронних підписів відповідач не здійснював. Договір був підписаний власноруч в повному розумінні умов кредитування та за власного волевиявлення. Представник позивача вважає, що заявлене клопотання про витребування доказів представника відповідача є недоцільним, оскільки весь пакет документів, про витребування якого клопотав представник відповідачки, наданий позивачем ще разом з позовною заявою, в тому числі й кредитний договір № 660529 від 21.07.2021. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.77-81).

В судове засідання представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Пузін Д.М. в судове засідання також не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 21 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 660529 про надання споживчого кредиту (а.с. 41-45). Зазначений договір був укладений в письмовій формі та власноруч підписаний сторонами, в тому числі й відповідачкою ОСОБА_1 .

Сторонами у п. 1.3. Договору було погоджено суму кредиту (загальний розмір), яка складає 18 750, 00 грн.; у. п. 1.4. було погоджено строк кредиту - 730 днів та кінцевий термін його повернення - 21.07.2023 р. (включно). Детальні терміни повернення кредиту були визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього Договору (далі - Графік платежів).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Згідно п. 2.1. Договору № 660529 про надання споживчого кредиту, укладеному між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 , кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 15 000, 00 гривень на поточний рахунок Споживача НОМЕР_1 в АТ «Альфа Банк», код банку 300346 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству у будь-який спосіб; у розмірі 3 750, 00 гривень на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати Процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5. Договору.

Відповідно до 2.2. Договору сума кредиту (його частина) перераховується (утримується) Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з моменту укладення цього Договору.

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку, передбаченому п. 2.1. Договору.

Виходячи зі змісту ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій,є такі види розрахункових документів, як платіжне доручення, платіжна вимога - доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога, меморіальний ордер.

Встановлено, що кредитні кошти були перераховані ОСОБА_1 на поточний рахунок Споживача НОМЕР_1 в АТ «Альфа Банк», код банку 300346, що підтверджується платіжним дорученням № 6564 від 21 липня 2021 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 22).

Таким чином, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів за Договором виконав у повному обсязі.

Згідно з умовами зазначеного Договору (п. 4.4) споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 660529 про надання споживчого кредиту, станом на 28.08.2023 року остання має заборгованість у розмірі 23 660, 76 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 11 169, 64 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 12 491, 12 грн. (а.с. 12).

Також встановлено, що 28.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 2808-23, на підставі якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і до відповідача (а.с. 28-34).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредиторау зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу кредитора за Договором № 660529 про надання споживчого кредиту, укладеним між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем 21.07.2021 року.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, враховуючи, що у встановлений договором строк та всупереч його умовам відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення кредиту, процентів за його користування не виконала, а позивач набув права вимоги до відповідача щодо сплати заборгованості за кредитом, тому вимога позивача щодо стягнення з відповідача вище вказаної суми є обґрунтованою та підтвердженою доказами, наявними в матеріалах справи, через що у суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» грошових коштів за кредитним договором у сумі 23 660, 76 грн.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву, оскільки вони зводяться до заперечень щодо підписання відповідачкою кредитного договору № 660529 від 21.07.2021 року в електронному вигляді, оскільки таких обставин в ході розгляду справи встановлено не було. Через це суд вважає й безпідставним клопотання представника про витребування доказів.

Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, які були понесені ним у зв`язку із зверненням до суду по сплаті судового збору у розмірі 2 422, 40 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України, оскільки ці витрати, які підтверджені документально квитанцією, залученою до матеріалів справи (а.с. 49), є судовими витратами, які у разі задоволення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо відшкодування витрат позивача на правничу допомогу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, на підтвердження такого виду судових витрат позивачем долучено до позовної заяви договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та Адвокатським бюро «Анастасія Міньківська»(а.с. 25-27), додаткову угоду № 07 до договору про надання правової допомоги № 42649746 від 27 червня 2024 (а.с. 14) , детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасія Міньківська», необхідних для надання правничої (правової) допомоги (а.с. 11), Акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 27.06.2024 р. (а.с. 9), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 11306/10 (а.с. 23), виписку з ЄДРПОУ (а.с. 16). З вказаних доказів встановлено, що Адвокатським бюро «Анастасія Міньківська» надано послуги з правового аналізу обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів позивача, з оформлення позовної заяви та формування додатків, вартість цих послуг складає 6 000 гривень, вказані роботи прийняті позивачем.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла ВП ВС у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19.

Враховуючи викладене, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які поніс позивач, підтверджений, вказана сума є обґрунтованою та такою, що відповідає обсягу та виду наданих адвокатом послуг та відповідає попередньому розрахунку цих витрат, вказаних в позові, а відповідач не заявляв про зменшення даного розміру судових витрат.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати останнього на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000, 00 гривень.

На підставі викладеного, ст.ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76, 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ЄДРПОУ 42649746, МФО 300346, місце реєстрації юридичної особи, м. Бровари, вул. Київська, 243-А, а/с 897, IBANUA6788401 АТ «Сенс Банк») заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 660529 від 21.07.2021 р. в сумі 23 660 гривень 76 копійок, судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 гривень, а всього 32 083 (тридцять дві тисячі вісімдесят три) гривні 16 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

СУДДЯ О.С. Данилюк