Справа № 383/1069/24
Номер провадження 2/383/444/24
УХВАЛА

30 жовтня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Бондаренко В.В.,

при секретарі судового засідання Могиленко В.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №06.10.2022-010000084 від 06.10.2022 року у розмірі 13050 грн. 00 коп., а також судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп.

18.10.2024 року представник позивача ОСОБА_2 подала до суду заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору. В обґрунтування заяви посилається на те, що відповідачем 11.10.2024 року сплачено 13050 грн. 00 коп. та судовий збір в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Справу просила слухати за відсутності представника позивача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши заяву про закриття провадження у справі, зваживши доводи викладені в заяві, приходить до наступного висновку.

Згідно з п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку із цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Разом і тим, за змістом п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №456/647/18, від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц, від 09 вересня 2020 року у справі №750/1658/20, від 13 січня 2022 року у справі №644/1955/20.

Як встановлено зі змісту заяви про закриття провадження у справі заборгованість по спірному кредитному договору погашена відповідачем в повному обсязі вже після відкриття провадження у справі, а тому підстави для підстави для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України відсутні.

Разом з тим суд роз`яснює право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу передбачене п.1 ч. 2 ст.49, ч. 1 ст. 206 ЦПК України.

Наслідком відмови позивача від позову є закриття провадження у справі (ч.3 ст.206, п.4 ч.1 ч.2 ст.255 ЦПК України ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 255, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» Чакій І.В. про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Бондаренко