ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3810/24 Справа № 172/1987/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О. В.

суддів: Космачевської Т.В., Максюти Ж.І.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Нотапс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Синельниківський відділ Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович про звільнення майна з під арешту (суддя першої інстанції Битяк І.Г.)

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року позивачка ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Нотапс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Синельниківський відділ Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович про звільнення майна з під арешту, в якому просила зняти арешт зі всього майна, яке належало ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладений в межах виконавчих проваджень: № 27831970, №47943205, №62638582, №62832072, №51812005, №54267962, №63444290 та одне виконавче провадження без номера датоване 2011 роком в межах якого також було накладено арешт.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Нотапс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Синельниківський відділ Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович про звільнення майна з під арешту задоволено частково.

Знято арешт зі всього майна, яке належало ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладений відповідно до:

- постанови Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 23.06.2015 року в межах виконавчого провадження №47943205, реєстраційний номер обтяження 10182814, зареєстрований 25.06.2015 року;

- постанови Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 02.08.2016 року в межах виконавчого провадження №51812005, реєстраційний номер обтяження 16043292, зареєстрований 23.08.2016 року;

- постанови Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.07.2017 року в межах виконавчого провадження №54267962, реєстраційний номер обтяження 21324907, зареєстрований 11.07.2017 року;

- постанови Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.08.2020 року в межах виконавчого провадження №62832072, реєстраційний номер обтяження 37925384, зареєстрований 27.08.2020 року;

- постанови Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.10.2020 року в межах виконавчого провадження №62638582, реєстраційний номер обтяження 38513209, зареєстрований 05.10.2020 року;

- постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. від 29.10.2020 року в межах виконавчого провадження №63444290, реєстраційний номер обтяження 38904608, зареєстрований 29.10.2020 року.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Нотапс» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в сумі 8 588,80 грн. тобто по 4294,40 грн. з кожного.

Із вказаним рішенням суду не погодилась Директор ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» ОСОБА_6 , та подала апеляційну скаргу, вважає,що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без належних з`ясувань обставин, що мають значення для справи.

Обґрунтовує скаргу тим, що мотиви та доводи, котрими суд першої інстанції керувався під час ухвалення оскаржуваного рішення у повному обсязі ідентичні та збігаються із текстом позову, зміст оскаржуваного рішення не містить посилання на заперечення відповідача.

Вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою факт виникнення та існування невиконаних грощових зобов`язань згідно наказу Господарського суду Київської області від 18 жовтня 2013 року по справі № 911/2973/13 та наказу Господарського суду Київської області у справі № 911/2387/14 від 18 вересня 2014 року, наявність порушеного права відповідача зі сторони ОСОБА_5 .

Наголошує на тому, що судом першої інстанції було проігнаровано клопотання представника ТОВ «Компанія «Нотапс» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

ОСОБА_6 , просила рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні, в режимі відео конференції, представник ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» - адвокат Грищенко О.М. доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що з свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 10.09.1994 року вбачається, що між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 04.04.1971 було укладено шлюб.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 10.08.1995 року видно, що ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 15.08.2006 року видно, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином померлого ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 22.04.1972 року видно, що ОСОБА_4 є матір`ю померлого ОСОБА_5 .

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 27.05.2022 року видно, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З витягу №69562424 від 25.07.2022 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі видно, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 є спадкодавцем. Спадкова справа №69506901.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої станом на 29.05.2023 року, вбачається, що все нерухоме майно чоловіка позивача ОСОБА_5 є обтяженим, зокрема:

- постановою Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції від 11.07.2011 року в межах виконавчого провадження без номера, реєстраційний номер обтяження 11433237, зареєстрований 27.07.2011 року;

- постановою Відділу державної виконавчої служби Васильківського районного управління юстиції від 17.08.2012 року в межах виконавчого провадження №27831970, реєстраційний номер обтяження 12889401, зареєстрований 17.08.2012 року;

- постановою Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 23.06.2015 року в межах виконавчого провадження №47943205, реєстраційний номер обтяження 10182814, зареєстрований 25.06.2015 року;

- постановою Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 02.08.2016 року в межах виконавчого провадження №51812005, реєстраційний номер обтяження 16043292, зареєстрований 23.08.2016 року;

- постановою Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 11.07.2017 року в межах виконавчого провадження №54267962, реєстраційний номер обтяження 21324907, зареєстрований 11.07.2017 року;

- постановою Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.08.2020 року в межах виконавчого провадження №62832072, реєстраційний номер обтяження 37925384, зареєстрований 27.08.2020 року;

- постановою Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.10.2020 року в межах виконавчого провадження №62638582, реєстраційний номер обтяження 38513209, зареєстрований 05.10.2020 року;

- постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличка В.А. від 29.10.2020 року в межах виконавчого провадження №63444290, реєстраційний номер обтяження 38904608, зареєстрований 29.10.2020 року.

З постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.02.2023 року ВП №63444290 видно, що приватним виконавцем Теличко В.А. було повернуто наказ №904/817/20 виданий 13.10.2020 року Господарським судом Дніпропетровської області стягувачу ТОВ "Компанія "Нотапс" у зв`язку з нездійсненням авансування витрат виконавчого провадження.

З листа Першого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.07.2023 року за №72851 відомо, що з проведеного моніторингу відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №47943205 з примусового виконання наказу №911/2973/13 виданого 18.10.2013 року Господарським судом Київської області. 28.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент винесення постанови). Повторно наказ №911/2973/13 на виконання до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби не надходив.

З листа Синельниківського відділу Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.07.2023 року №35751 відомо, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні Відділу відсутнє відкрите виконавче провадження №54267962.

З листа Синельниківського відділу Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.07.2023 року №35753 відомо, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні Відділу відсутнє відкрите виконавче провадження №62832072.

З листа Синельниківського відділу Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.07.2023 року №35752 відомо, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні Відділу відсутнє відкрите виконавче провадження №62638582.

З листа Синельниківського відділу Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.07.2023 року №35750 відомо, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні Відділу відсутнє відкрите виконавче провадження №51812005.

Частково задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби та приватного виконавця будь-які відкриті виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_5 .

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України та ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму ВССУ №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-XIV "Про виконавче провадження" (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року №2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження).

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 вказаного Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

За приписами ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

В ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у передбачених ч. 1 цієї статті випадках. При цьому, даною нормою не передбачено такого випадку закінчення виконавчого провадження, якщо виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

У відповідності до частин 3-5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Аналіз наведених положень приводить до висновку, що у разі повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження не є закінченим. До того ж, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, державному виконавцю, чинним законодавством при таких обставинах, не надано право на зняття арешту з майна боржника,

Таким чином, у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі п.3 ч.1 ст. 39 Закону, виконавче провадження не є закінченим, після якого могли б наступити правові наслідки, передбачені ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (зняття арешту, накладеного на майно боржника).

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, згідно листа Синельниківського відділу Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.07.2023 року №35753 відомо, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні Відділу відсутнє відкрите виконавче провадження №62832072.

З листа Синельниківського відділу Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.07.2023 року №35752 відомо, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на примусовому виконанні Відділу відсутнє відкрите виконавче провадження №62638582.

Оданк слід зазначити, що вказане невідповідає дійсності, оскільки з даних Єдиного реєстру виконавчих проваджень, вбачається, що виконавче провадження № 62832072 відкрито 27.08.2020 року, стягувач ТОВ «Ніко-Тайс», виконавче провадження № 62638582 відкрито 29.07.2020 року, стягувач ТОВ «Ніко-Тайс».

За іншими виконавчими провадженнями значиться позначка, що вони завершені, однак апеляційний суд вважає наголосити на тому, у в матеріалах справи відсутня інформація, на підставі чого, вказані провадженні були завершені, чи було виконано зобов`язання чи виконавчі листи було повернуто за відсутністю майна, чи у зв`язку зі смертю боржника.

Вказаних доказів, позивачка не надала ні у суді першої інстанції ні під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, а тому суд вважає, що він позбавлений можливості встановити обставини, які були підставою для завершення виконавчих проваджень.

Вказані обставини свідчать про те, що виконавче провадження не є закінченим, після якого могли б наступити правові наслідки, передбачені ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (зняття арешту, накладеного на майно боржника).

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Крім того, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ЕТБ N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючи викладене, апеляцінйий суд вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку задовольняючі позовні вимоги, не встановивши дійсні обставини справи, що призвило до ухвалення рішення з по рушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» задовольнити частково.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2024 рокускасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Нотапс», треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Синельниківський відділ Державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктор Анатолійович про звільнення майна з під арешту відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю`Ніко-Тайс» судовий збір у розмірі 12 883,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2024 року.

Головуючий суддя О. В. Халаджи