Номер провадження: 22-ц/813/1605/24
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ТОВ «ФК «Централ Фінанс» - адвоката Іноземцева О.В.,

та представника ОСОБА_3 - адвоката Судакова В.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Судаков Валерій Валерійович на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», ОСОБА_1 , Державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяни Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого володіння, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Централ Фінанс»), ОСОБА_1 , державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., третя особа - ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого володіння.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 09 листопада 2010 року заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-13330/10 частково задоволено позов ОСОБА_5 та визнано недійсним договір іпотеки від 24.10.2007, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк) та ОСОБА_4 .. Зазначено, що це рішення суду є підставою для виключення з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна: садового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 173,0 кв.м, а також земельної ділянки загальною площею 0,0166 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на якій знаходиться садовий будинок, що набуті ОСОБА_4 на підставі договорів купівлі-продажу від 24.10.2007 та передані у іпотеку банку за вказаним договором іпотеки.

У подальшому ОСОБА_4 відчужив вищевказані садовий будинок та земельну ділянку ОСОБА_6 ..

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2010 року, за заявою банку від 22.12.2010 про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2010 року у справі №2-13330/10.

20 серпня 2013 року позивач придбав у ОСОБА_6 вказані спірні садовий будинок та земельну ділянку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 березня 2018 року поновлено у Державному реєстрі іпотек запис №478, реєстраційний номер обтяження 5907726, зареєстрований 25.10.2007, з контрольною сумою Б7В86А51В0, реєстратором: приватний нотаріус Колодяжна А.В., підстава обтяження - договір іпотеки, зареєстрований 24 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Колодяжною А. В. за номером 4640, об`єкт обтяження - земельна ділянка, 0,0166 га, кадастровий номер :24:003:0191, за адресою: АДРЕСА_2 , та садовий будинок за адресою: на АДРЕСА_1 , номер РПВН 18580034, іпотекодавець ОСОБА_4 .. Відомості про обтяження спірних земельної ділянки та садового будинку іпотекою з`явилися в реєстрі лише - 03 серпня 2020 року о 09:41:19. Отже, на час придбання ним земельної ділянки та садового будинку (20 серпня 2013 року) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні відомості про те, що спірні земельна ділянка та садовий будинок обтяжені іпотекою.

Позивач вказав, що про вищевказані обставини щодо обтяження нерухомого майна іпотекою, виключення та поновлення записів про іпотеку він не знав і не міг знати на час придбання земельної ділянки та садового будинку.

07 серпня 2020 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило ТОВ «Централ Фінанс» право вимоги за укладеним 24 жовтня 2007 року з ОСОБА_4 договором іпотеки. 28 жовтня 2020 року ТОВ «Централ Фінанс» у позасудовому порядку звернуло стягнення на земельну ділянку та садовий будинок, зареєструвало право власності за собою на вищевказані земельну ділянку та садовий будинок.

За окремими договорами купівлі-продажу від 13.11.2020 ТОВ «Централ Фінанс» продало земельну ділянку та садовий будинок ОСОБА_2 , який у свою чергу за договором іпотеки від 11.12.2020 передав їх в іпотеку ОСОБА_1 в забезпечення виконання укладеного з нею 10.12.2020 договору позики.

Позивач стверджує, що реєстрація права власності на земельну ділянку та садовий будинок за ТОВ «Централ Фінанс» відбулася з порушенням його прав, норм діючого законодавства. На час реєстрації права власності ТОВ «Централ Фінанс» не було іпотекодержателем за договором іпотеки від 24 жовтня 2007 року, а ОСОБА_4 не був іпотекодателем, у чому не пересвідчився державний реєстратор. Він не повідомлявся про реєстрацію права власності за ТОВ «Централ Фінанс», йому не направлялася письмова вимога про усунення порушень зобов`язання. Оскільки ОСОБА_2 придбав спірне майно за оплатним договором, а воно вибуло від позивача поза його волею, він має право на витребування спірного майна від ОСОБА_2 ..

У зв`язку із внесеними змінами до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора допускається з одночасним припиненням цим рішенням речових прав. Укладений 11.12.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договір іпотеки підлягає визнанню недійсним, оскільки він порушує його право власності, ТОВ «Централ Фінанс» набуло право власності на спірні земельну ділянку та садовий будинок неправомірно, а тому безпідставно відчужило їх ОСОБА_2 ..

З огляду на викладене, з урахуванням уточнень, ОСОБА_3 просив суд:

-визнати недійсним правочин - реєстрацію 28 жовтня 2020 року державним реєстратором - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. права власності за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на: садовий будинок, який в цілому складається з одного кам`яного будинку літера «Б2ж», загальною площею 173,0 кв.м, житловою площею 74,0 кв.м, та №3 - огорожа, що розташований на земельній ділянці, площею 166,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер :24:003:0191, загальною площею 0,0166 га, в тому числі за угіддям 0,0089 га - ріллі, 0,0077 га - під забудовою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на якій знаходиться садовий будинок;

-витребувати у ОСОБА_2 із незаконного володіння: садовий будинок, який в цілому складається із одного кам`яного будинку літера «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв.м, житловою площею 74,0 кв.м, та №3 - огорожа, що розташований на земельній ділянці, площею 166,0 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельну ділянку, кадастровий номер :24:003:0191, загальною площею 0,0166 га, в тому числі за угіддям 0,0089 га - ріллі, 0,0077 га - під забудовою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на якій знаходиться садовий будинок;

-припинити речові права ОСОБА_2 на: садовий будинок, який в цілому складається з одного кам`яного будинку літера «Б2ж», загальною площею 173,0 кв.м, житловою площею 74,0 кв.м, та №3 - огорожа, що розташований на земельній ділянці, площею 166,0 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01. Об`єкт нерухомого майна: садовий будинок. Опис об`єкта: Загальна площа (кв. м) АДРЕСА_3 , земельні ділянки місця розташування; кадастровий номер :24:003:0191, цільове призначення: для індивідуального садівництва, площа 0,0166 га, Номер об`єкта в РПВН: 18580034; земельну ділянку, загальною площею 0,0166 га, в тому числі за угіддям 0,0089 га - ріллі, 0,0077 га - під забудовою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на якій знаходиться садовий будинок, кадастровий номер :24:003:0191;

-визнати недійсним договір іпотеки, укладений 11 грудня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., зареєстрований в реєстрі за №1766, із скасуванням відомостей про іпотеку, внесених державним реєстратором-приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55660169 від 11.12.2020 о 16:06:58.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 - Іноземцев О.В. вказує, що незаконним є одержання у власність та реєстрація такого права на спірне майно саме за позивачем, оскільки на підставі незаконного рішення суду фактично відбулося вилучення заборони відчуження вказаного нерухомого майна з реєстру іпотек і тому в подальшому стало можливим здійснити продаж вказаного нерухомого майна двічі: з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та в подальшому з ОСОБА_6 на ОСОБА_3 .. Також адвокат Іноземцев О.В. зазначає, що надані приватними нотаріусами засвідчені копії документів підтверджують законність їх дій при вирішенні питання щодо накладення стягнення на іпотечне майно та переоформлення права власності на нього, тому говорити про незаконність укладених між відповідачами угод взагалі не має підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві на позов вказує, що позивачем ОСОБА_3 невірно обраний спосіб захисту порушеного права, та, у разі його необізнаності щодо незаконності відчуження на його користь нерухомого майна, він має право на звернення з відповідними позовами до осіб ( ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ), які у порушення норм чинного законодавства відчужували це майно на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010. Також зазначено, що завдяки вказаному незаконному судовому рішенню фактично відбулося вилучення заборони відчуження спірного нерухомого майна з реєстру іпотек і тому в подальшому стало можливим здійснити два продажу майна з ОСОБА_4 на ОСОБА_6 та в подальшому на ОСОБА_3 .. Оскільки набуття прав на іпотечне нерухоме майно ТОВ «ФК «Централ Фінанс» відбулося на законних підставах, то позовна вимога про витребування у ОСОБА_2 не підлягає задоволенню. Відповідач ОСОБА_2 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна.

Приватний нотаріус ОМНО Горда І.В. у відзиві на позовну заяву посилається на те, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем, що спірні правовідносини виникли у ОСОБА_3 з ТОВ «ФК «Централ Фінанс», що приватним нотаріусом дотримано всі вимоги, встановлені діючим законодавством, для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Також приватний нотаріус Горда І.В. посилається на те, що при проведенні спірної державної реєстрації права власності не відбулося набуття, зміни або припинення будь-яких її цивільних прав та обов`язків, оскільки в цьому випадку вона діяла як державний реєстратор у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому її дії щодо реєстрації права власності не можна розглядати як правочин.

Приватний нотаріус КМНО Лапкевич Т.В. вказує, що договір купівлі-продажу садового будинку, посвідчений 13.11.2020 за реєстровим №1562, був вчинений з дотриманням вимог чинного законодавства.

Відповідач ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та третя особа ОСОБА_4 правом на подання відзиву не скористались.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Судаков В.В. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі, посилаючись на порушення судом вимог матеріального та процесуального права.

Постановою Одеського апеляційного суду від 26 травня 2022 року (з урахуванням ухвали цього ж суду від 15 серпня 2022 року про виправлення описки) апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. від 30.10.2020 про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» права власності на садовий будинок, загальною площею 173 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на вказаний садовий будинок. Скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. від 30.10.2020 про державну реєстрацію за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» права власності права власності на земельну ділянку кадастровий номер - :24:003:0191, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею - 0,0166 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :24:003:0191, цільове призначення для індивідуального садівництва, площею 0,0166 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Припинено право власності ОСОБА_2 на садовий будинок, загальною площею - 173,0 кв.м, та земельну ділянку кадастровий номер - :24:003:0191, цільове призначення - для індивідуального садівництва, площею 0,0166 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Витребувано у ОСОБА_2 зазначені вище садовий будинок та земельну ділянку. Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 11.12.2020 між ОСОБА_2 , від імені якої на підставі нотаріально посвідченої 10.12.2020 довіреності діяла ОСОБА_8 . Припинено обтяження - заборону відчуження садового будинку та земельної ділянки, зареєстровані 13.11.2020 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. в реєстрі за №№1767, 1768. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 15 травня 2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Іноземцева О.В. задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного суду від 26 травня 2022 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_3 та відповідачі приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. про розгляд справи повідомленні належним чином та завчасно.

Третій особі ОСОБА_4 судові повістки-повідомлення неодноразово надсилались на всі відомі суду адресу місця його проживання та на адресу місця його реєстрації, згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, однак судова кореспонденція поверталась до суду із довідкою поштового відділення про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місце знаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».

Статтю 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції. Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи. Тим не менш, загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні.

У справі «Гарячий проти України» (заява №43925/18) ЄСПЛ вказав, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за не надіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, апеляційного суду.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23 січня 2023 року по справі №496/4633/18 (провадження №61-11723св22).

Крім того, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, ОСОБА_4 повідомлявся про судове засідання шляхом розміщення на офіційній веб-сторінці суду повідомлення про судове засідання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 не надав відомостей про зміну свого місця проживання або місцезнаходження під час провадження справи, та враховуючи, що судові повістки були направлені ОСОБА_4 листами рекомендованою кореспонденцією на всі відому суду його адреси, та враховуючи, що повідомлення ОСОБА_4 на офіційній веб-сторінці суду у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України, апеляційний суд в достатній мірі виконав обов`язок щодо повідомлення третьої особи про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату і час судового засідання учасників справи.

19 вересня 2024 року від відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та директора ТОВ «ФК «Централ Фінанс» надійшли нотаріально завірені заяви про визнання обґрунтованою апеляційну скаргу ОСОБА_3 у справі №947/38015/20. Наслідки визнання апеляційної скарги передбачені ЦПК України, відповідачам відомі та зрозумілі.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «Централ Фінанс» - адвоката Іноземцева О.В., який просив врахувати заяви відповідачів про визнання апеляційної скарги та просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ст. ст. 11, 15 ЦК України).

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, а також право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За правилами, передбаченими ст. ст. 202, 204 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так, відповідно до статей 1, 4 Закону України «Про іпотеку» від 05 червня 2003 року №898-IV, в редакції станом на 24.10.2007 (далі - Закон) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володіння і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотек нерухоме майно.

Статтею 12 Закону передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Стаття 17. Підстави припинення іпотеки

Відповідно до ст. 17 Закону іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобовьязання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянку і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки на припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом.

Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою.

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 23 Закону передбачено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Згідно ст. 24 Закону відступлення прав за іпотечним догово ром здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення пав за іпотечним договором свідчить про відступлення вимоги за основним зобов`язанням.

Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Відповідно до частини 1, 3 статті 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно частини 1 статті 35 Закону у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Положення частини першої цієї стаття не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Статтею 36 Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням про суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Частиною 1 статті 37 Закону визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Рішення про державну реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», згідно з частиною 2 статті 18 якого порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено порядок проведення державної реєстрації прав.

У частині 1 статті 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, з внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.2020 №189 змінами, (далі - Порядок), визначено процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно пункту 61 Порядку у редакції, чинній на час проведення реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомості за ТОВ «ФК Централ Фінанс», для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або

засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або

засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Матеріалами справи встановлено, що 24 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В., у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_4 за укладеним з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» Кредитним договором №014/83122/74/84813 від 24.10.2007.

В іпотеку передано нерухоме майно, а саме: - садовий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з одного кам`яного будинку зазначеного на плані літерою «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв.м, житловою площею - 74,0 кв.м, та №3 - огорожа, розташованих на земельній ділянці розміром - 166 кв.м, набутий Іпотекодавцем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.10.2007 за реєстровим №4638 (далі - садовий будинок); - земельна ділянка, загальною площею - 0,0166 га, в тому числі по угіддям: - 0,0089 га - ріллі; - 0,0077 га - під забудовою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_2 , на якій знаходиться садовий будинок, набута Іпотекодавцем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.10.2007 за реєстровим №4634 (далі - земельна ділянка).

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010, справа №2-133330/10, задоволено частково позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною. Визнано недійсним договір іпотеки від 24.10.2007, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. та зареєстрований в реєстрі під №4660. Визначено, що рішення суду є підставою для виключення з реєстру іпотек та заборон відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна №№297, 298.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2011 задоволено заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про перегляд заочного рішення суду Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010. Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2011 скасоване. Справу призначено до розгляду по суті.

В ході розгляду вказаної справи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредиту.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2013 позовна заява ОСОБА_5 залишена без розгляду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.02.2013, справа №2-5563/11, було задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про звернення стягнення заборгованості по кредиту на предмет іпотеки.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018 задоволено заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поворот виконання заочного рішення суду від 09.11.2010 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною. Допущено поворот виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.11.2010 по справі №2-13330/10 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Колодяжна А.В., про визнання угоди недійсною. Зобов`язано реєстраційну службу поновити відповідні записи в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек.

У період, коли з Державного реєстру іпотек та заборон відчуження були виключені записи про іпотеку та заборону відчуження земельної ділянки та розміщеного на ній садового будинку, спірні земельна ділянка та садовий будинок ОСОБА_4 були відчужені ОСОБА_6 .. Останній у свою чергу за окремими договорами купівлі-продажу від 20.08.2013 продав земельну ділянку та садовий будинок ОСОБА_3 ..

Відповідно до деталізованої інформації про іпотеку з Державного реєстру іпотек державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маріновою К.А. 03.08.2020, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018, справа №2-5563/11, внесені додаткові відомості про поновлення в Державному реєстрі іпотек запису №478 про іпотеку на підставі договору іпотеки від 24.10.2007. Об`єкти обтяження - спірні земельна ділянка та садовий будинок. Іпотекодавець - ОСОБА_4 .. Іпотекодержатель - ТОВ «ФК «Централ Фінанс».

23 липня 2020 року між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Лапкевич Т.В., згідно якого в разі набуття ТОВ «ФК «Централ Фінанс» права власності у відношенні предмету іпотеки, визначеного договором іпотеки від 24.10.2007, що укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_4 , ТОВ «ФК «Централ Фінанс» зобов`язується продати, а ОСОБА_2 придбати майно за ціною не менш ніж - 512 000 грн, але не більше ніж - 550 000 грн.

07 серпня 2020 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Централ Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., відповідно до якого у зв`язку із укладенням сторонами договору відступлення права вимоги від 23.07.2020 за кредитним договором №014/83122/74/84813 від 24.10.2007, укладеним між первісним кредитором та позичальником - ОСОБА_4 , первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає всі права вимоги за Договором іпотеки б/н від 24.10.2007, що укладений між первісним кредитором, як Іпотекодержателем, та ОСОБА_4 , як Іпотекодавцем, посвідченим 24.10.2007 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колодяжною А.В. за реєстровим номером 4640, який виступає в якості забезпечення виконання зобов`язань, що випливають з Кредитного договору.

18.08.2020 та 21.09.2020 ТОВ «ФК «Централ Фінанс» направив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень, а саме - сплату заборгованості за кредитним договором у загальній сумі - 7 625 927,52 грн. Одночасно повідомлено, що у випадку невиконання цієї вимоги протягом 30-ти календарних днів, починаючи з дня отримання вимоги, ТОВ «ФК «Централ Фінанс» як іпотекодержатель буде звертати стягнення на предмет іпотеки - садовий будинок та земельну ділянку. Вказані письмові вимоги двічі повернулися ТОВ «ФК «Централ Фінанс» з приміткою пошти - «за закінченням терміну зберігання».

28 жовтня 2020 року державний реєстратор - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Горда І.В. зареєструвала за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» право власності на садовий будинок та земельну ділянку. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:54881218 від 30.10.2020.

13 листопада 2020 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу садового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., за яким ТОВ «ФК «Централ Фінанс» продає (передає у власність), а ОСОБА_2 купує (приймає у власність) майно - садовий будинок, що розташований за адресою - АДРЕСА_1 і сплачує за нього ціну, визначену цим договором.

Пунктом 1.4. зазначеного договору купівлі-продажу визначено, що відчужуваний садовий будинок належить Продавцю на праві приватної власності на підставі договору іпотеки, посвідченого 24.10.2007 Колодяжною А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим №4640. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.10.2020 Горда І.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за номером 38943582, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

13 листопада 2020 року ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В., за яким ТОВ «ФК «Централ Фінанс» продає (передає у власність), а ОСОБА_2 купує (приймає у власність) земельну ділянку, загальною площею - 0,0166 га, кадастровий номер :24:003:0191, що розташована за адресою - АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, і сплачує за нього ціну, визначену цим договором.

Пунктом 1.2. зазначеного договору визначено, що відчужувана земельна ділянка належить Продавцю на праві приватної власності на підставі договору іпотеки, посвідченого 24.10.2007 року ОСОБА_9 , приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим №4640. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.10.2020 Горда І.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за номером 38943942, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1.

10 грудня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики №1, за яким позикодавець - ОСОБА_1 передає у власність позичальникові, а позичальник - ОСОБА_2 приймає у власність грошові кошти у розмірі - 2 272 000 грн. Позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей, яка в гривневому еквіваленті буде відповідати - 80 000 доларів США, у строк, не пізніший до 10.12.2025 в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

11 грудня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали іпотечний договір (без видачі заставної), посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., за умовами якого іпотекодавець - ОСОБА_2 з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п. 1.2 цього договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель - ОСОБА_1 приймає в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі, нерухоме майно зазначене в статті 2 цього договору. Іпотекою за цим договором забезпечується виконання зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 , що випливає з укладеного між ними 10.12.2020 договору позики грошових коштів. Предметом іпотеки за цим договором є наступне нерухоме майно:

- садовий будинок, що розташований за адресою - АДРЕСА_1 , загальною площею - 173 кв.м, належний іпотекодавцеві на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. 13.11.2020, зареєстрованого в реєстрі за №1563. Право власності на садовий будинок зареєстровано за іпотекодавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.11.2020, номер запису про право власності: 39176451, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01;

- земельна ділянка, площею - 0,0166 га, кадастровий номер: :24:003:0191, що розташована за адресою - АДРЕСА_2 , цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, належна іпотекодавцеві на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. 13.11.2020, зареєстрованого в реєстрі за №1562. Право власності на земельну ділянку зареєстровано за іпотекодавцем в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.11.2020, номер запису про право власності: 39176320, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1.

Між сторонами виникли правовідносини щодо скасування рішення державного реєстратора, визнання права, припинення речових прав, витребування майна, визнання недійсним правочину.

Відмовляючи у позовних вимогах ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що право власності на спірні садовий будинок та земельну ділянку за позивачем ОСОБА_3 було зареєстроване в період, коли з Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна були виключені відомості про перебування спірних об`єктів нерухомого майна в іпотеці ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Вилучення записів про обтяження спірного майна з Державних реєстрів відбулося на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.10.2010, яке в подальшому було скасовано ухвалою суду від 02.02.2011. Поворот виконання вказаного заочного рішення було здійснено на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2018.

Позивачем ОСОБА_3 не надано письмових доказів щодо набуття спірних об`єктів нерухомості в серпні 2013 року у власність. Наявний тільки витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно, в якому є посилання на правовстановлюючі документи. Тобто, на підтвердження наявності у ОСОБА_3 права вимоги щодо визнання недійсним правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння та похідних вимог від вищевказаних суду належних та допустимих доказів не надано. Тобто, стороною позивача не доведено правомірність та добросовісність набуття ОСОБА_3 спірного майна у власність. Не були спростовані доводи представників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 щодо безпідставності позову, недоведеності вимог та хибної думки відносно статусу позивача як добросовісного позивача.

Суд критично віднісся до посилань представника позивача на правові висновки, викладені у п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №922/3537/17, про те, що добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому, за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень.

Суд вказав, що інша справа №922/3537/17 не є тотожною даній справі. Висновки щодо застосування норм права, викладені у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду, не можуть враховуватись при розгляді даної справи, оскільки предмет спору у вищевказаній справі є інший - визнання електронних торгів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Суд зазначив, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом, який має застосовуватись до спірних правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Зазначене також підтверджується Рішенням Конституційного суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин першої, другої статті 23 Закону України «Про іпотеку» від 14.07.2020 у справі №8-р/2020.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, з підстав їх не обґрунтованості та не доведеності.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, та вважає помилковими висновки про недоведеність доводів позивача про добросовісне набуття ним права власності на земельну ділянку та садовий будинок, наявності у нього права вимагати визнання недійсним правочину та витребування спірного майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до наявних у справі відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно 20.08.2013 державним реєстратором - приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на спірні земельну ділянку та садовий будинок на підставі окремих договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку. Відомостей про те, що вказаний запис державного реєстратора скасовано матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що учасники справи визнавали факт набуття ОСОБА_3 права власності на спірні об`єкти нерухомості за вказаними договорами купівлі-продажу від 20.08.2013, а тому ці обставини не підлягають доказуванню, у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України. Апеляційному суду надані копії вказаних договорів купівлі-продажу земельної ділянки та садового будинку від 20.08.2013, укладені між ОСОБА_6 (продавець) та ОСОБА_3 (покупець) (т. 3, а.с. 37-38).

Щодо добросовісності набуття ОСОБА_3 у власність спірних земельної ділянки та садового будинку у період коли в Державному реєстрі заборон відчуження та іпотек були відсутні записи про іпотеку, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 15.06.2021 по справі №922/2416/17 зазначено: «7.14 Відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 02 липня 2019 року у справі №48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі №669/927/16-ц).

7.15. Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №610/1030/18 (провадження №14-436цс19)).

7.16. Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №922/3537/17 (провадження №12-127гс19)».

Правомірність правочину презюмується (ст. 204 ЦК України). Правомірність набуття ОСОБА_3 спірного нерухомого майна відповідачами не спростована. Матеріали даної справи на час її розгляду не містять доказів недобросовісної поведінки позивача ОСОБА_3 під час набуття ним 20 серпня 2013 року права власності на земельну ділянку та садовий будинок, у період коли відомості про обтяження вказаного нерухомого майна іпотекою в державному реєстрі були відсутні.

Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ «ФК «Централ Фінанс» колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, з внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.2020 №189 змінами, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення.

Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «ФК «Централ Фінанс» надало копії вимог про усунення порушень від 18.08.2020 та 21.09.2020 із повідомленнями про те, що вказані письмові вимоги двічі повернулися відправнику з приміткою пошти - «за закінченням терміну зберігання» (т. 2 а.с. 63-82).

Разом із тим, серед копій документів щодо реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на спірні садовий будинок та земельну ділянку, які надійшли до суду першої інстанції на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2021 від приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Гордої І.В., відсутні передбачені Порядком засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень, якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога про усунення порушень, та які повернулися відправнику у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення. Вказане свідчить, що державному реєстратору - приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Гордій І.В. не був наданий повний пакет документів для реєстрації за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» права власності на спірні садовий будинок та земельну ділянку.

Колегія суддів також приймає до уваги, що банк (попередній іпотекодержатель) відступив ТОВ «ФК «Централ Фінанс» (новому іпотекодержателю) права вимоги за договором іпотеки від 24.10.2007, попередньо реалізувавши своє право як іпотекодавця щодо звернення стягнення на предмет іпотеки саме у судовому порядку, тобто з певним обмеженим обсягом прав іпотекодержателя. На час укладання договору відступлення права вимоги за іпотечним договором (07.08.2020) було чинним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2013 року про задоволення позову банку про звернення стягнення на предмет іпотеки. Інших відомостей щодо чинності вказаного рішення суду матеріали справи не містять.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що державним реєстратором Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області Маріновою К.А. 03.08.2020 були внесені додаткові відомості про поновлення в Державному реєстрі іпотек запису №478 про іпотеку на підставі договору іпотеки від 24.10.2007 і зазначено, що іпотекодержателем є - ТОВ «ФК «Централ Фінанс». Разом з тим, договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки між АТ «Райффайзен банк Аваль» та ТОВ «ФК «Централ Фінанс» був укладений лише 07.08.2020.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним правочину - реєстрацію 28.10.2020 права власності за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на спірні садовий будинок та земельну ділянку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування. Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підлягають скасуванню рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої І.В. від 30.10.2020 про реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Централ Фінанс» на спірні садовий будинок та земельну ділянку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України №1952 викладено у новій редакції. Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України №1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

На підставі вищезазначеного, колегія суддів приходить до висновку про визнання за позивачем ОСОБА_3 права власності на спірні земельну ділянку та садовий будинок. Одночасно необхідно припинити право власності ОСОБА_2 на спірні садовий будинок та земельну ділянку.

Оскільки земельна ділянка та садовий будинок вибули з власності ОСОБА_3 поза його волею і його право підлягає поновленню, то необхідно витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 спірні садовий будинок та земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_3 не є стороною іпотечного договору, укладеного 11.12.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але цей договір порушує права власності позивача на належне йому майно, а тому його необхідно визнати недійсним.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З врахуванням обставин даної справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши їм належну правову оцінку, враховуючи, що відповідачі визнали обґрунтованою апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовну ОСОБА_3 ..

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Судаков Валерій Валерійович - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2021 року - скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», ОСОБА_1 , Державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гордої Ірини Володимирівни, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лапкевич Тетяни Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 , про визнання правочинів недійсними, витребування майна з чужого володіння, - задовольнити.

Визнати недійсним правочин - реєстрація 28 жовтня 2020 року державним реєстратором-приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» на:

- садовий будинок, який в цілому складається з одного кам`яного будинку літера «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв.м, житловою площею - 74,0 кв.м, та №3 - огорожа, що розташований на земельній ділянці, розміром 166 кв.м;

- земельну ділянку, загальною площею - 0,0166 га, в тому числі по угіддям: 0,0089 га - ріллі, 0,0077 га. - під забудовою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_2 , на якій знаходиться садовий будинок, кадастровий номер - :24:003:0191, із скасуванням відомостей внесених до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.10.2020 18:29:37, приватним нотаріусом Гордою І.В., Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., індексний номер рішення: 54881218.

Витребувати у ОСОБА_2 з незаконного володіння:

- садовий будинок, який в цілому складається з одного кам`яного будинку зазначеного на плані літерою «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв.м, житловою площею - 74,0 кв.м, та №3 - огорожа, що розташовані на земельній ділянці, розміром - 166 кв.м;

- земельну ділянку, загальною площею 0,0166 га, в тому числі по угіддям: 0,0089 га - ріллі, 0,0077 га - під забудовою, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , на якій знаходиться садовий будинок, кадастровий номер :24:003:0191, із скасуванням рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Лапкевич Т.В., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55132710 від 13.11.2020 13:29:33.

Припинити речові права ОСОБА_2 на:

- садовий будинок, який в цілому складається з одного кам`яного будинку зазначеного на плані літерою «Б2ж», загальною площею - 173,0 кв.м, житловою площею - 74,0 кв.м, та №3 - огорожа, що розташовані на земельній ділянці, розміром 166 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01. Об`єкт нерухомого майна: садовий будинок. Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 173, Адреса: АДРЕСА_1 , Земельні ділянки місця розташування: Кадастровий номер :24:003:0191, цільове призначення: для індивідуального садівництва, площа 0,0166 га, Номер об`єкта в РПВН: 18580034;

- земельну ділянку, загальною площею 0,0166 га, в тому числі по угіддям: 0,0089 га - ріллі, 0,0077 га - під забудовою, яка розташована за адресою - АДРЕСА_2 , на якій знаходиться садовий будинок, кадастровий номер :24:003:0191.

Визнати недійсним договір іпотеки, укладений 11 грудня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В., зареєстрований в реєстрі за №1766, із скасуванням відомостей про іпотеку, внесених державним реєстратором-приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 55660169 від 11.12.2020 16:06:58.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 15 жовтня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда