Справа №: 398/254/24
провадження №: 2/398/1234/24
"20" травня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Молонової Ю.В., при секретарі Борозні Л.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -
19 січня 2024 року ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
09.08.2023 року державним нотаріусом позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .
Однак, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, за даною адресою, нотаріус відмовила, видавши постанову про відмову у вчиненні нотаріально дії № 1202/02-31 від 09.08.2023 року та рекомендовано звернутись до суду. Підставою для відмови державним нотаріусом Півняк Н.С. зазначено розбіжність в адресі та невідповідність часток, що унеможливлює встановити належність та підтвердити право власності на земельну ділянку, а саме те, що 1/2 частка житлового будинку № 166 з відповідною часткою господарсько-побутових будівель, в АДРЕСА_1 , а адреса на якій розміщена 1/2 частка цього будинку відповідно до Відомостей про земельну ділянку перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру зазначених в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка передана у власність ОСОБА_4 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 096629.
Причина в тому що, даний житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності і поділений в натурі. Присадибна земельна ділянка під будинком складає 0,1279 га. І при не зрозумілих обставинах, у 2004 році співвласник ОСОБА_5 приватизувала земельну ділянку площею 0,0631 га за адресою АДРЕСА_3 , а в 2007 році ОСОБА_4 приватизувала земельну ділянку площею 0,0648 га за адресою АДРЕСА_2 , що є невідповідністю діючому на даний час законодавству.
Ухвалою судді від 23.01.2024 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий.
Ухвалою суду від 18.03.2024 підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у тому числі через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2007 року, ОСОБА_4 успадкувала після ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , права на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.12).
Згідно з копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 096629, ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 647,79 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , цільова призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с.13).
Згідно з копією Заповіту від 01.04.2011, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати права заповіла ОСОБА_2 (а.с.14).
Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_2 успадкувала після ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.15-16).
Згідно з копією повідомлення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 30.05.2023, ОСОБА_2 повідомлено, що відповідно до Переліку об`єктів будівництва та об`єктів нерухомого майна, яким не присвоюється адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.06.2019 № 137 земельним ділянкам адреси не присвоюються. А статтею 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є її кадастровий номер (а.с.20-21).
Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 082456, ОСОБА_5 , належить земельна ділянка площею 630,98 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , цільова призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с.22).
Також судом досліджено копію спадкової справи №56/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_2 вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також відсутні інші спадкоємці (а.с.36-71).
У листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 зазначено, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» звернуто увагу судів на те, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.1 ст.328 ЦК України).
Відповідно до пункту «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, №2768-ІІІ громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
У пункті «а» статті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначається, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що згідно з частиною першою статей 81, 82 ЗК України право власності на земельну ділянку набувають громадяни України та юридичні особи, створені громадянами або юридичними особами України.
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним.
Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог щодо визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.
Враховуючи в сукупності всі обставини справи, беручи до уваги докази, які одержані у встановленому законом порядку, суд з метою захисту майнових прав ОСОБА_2 приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_4 ), від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ), до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 24.05.2024.
Суддя Ю.В. Молонова