КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 грудня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Поліщук Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості у розмірі 117000,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір по справі у розмірі 1762,00 грн.

Повне рішення суду складено 21 листопада 2018 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 через суд першої інстанції подано апеляційну скаргу.

До апеляційної скарги долучено копію свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , згідно даних якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26 липня 2013 року змінив прізвище на нове « ОСОБА_1 », актовий запис №105 (а.с.72).

Відповідно до пункту 3 частини 4 та частини 5 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Одночасно із поданням апеляційної скарги скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року.

Клопотання мотивовано посиланням на частину 3 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" та пункт 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір". Вказує, що перебуває на обліку бездомних осіб будинку соціального піклування.

Апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, вказаний Закон чітко розмежовує, що від оплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг банку. Натомість у цій справі скаржник ОСОБА_1 є відповідачем. Згідно змісту позовної заяви предметом позову є стягнення заборгованості, яка виникла у зв`язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору від 12 березня 2012 року на суму 117 000,00 грн, відтак у позивача АТ КБ «ПриватБанк» виникло право на звернення до суду за захистом своїх прав щодо утвореної заборгованості.

Позов щодо стягнення заборгованості не є таким, що пов`язаний із порушенням прав скаржника як споживача. Отже, положення статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюються на ОСОБА_1 у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Разом з цим, стаття 8 Закону України "Про судовий збір" конкретизує порядок, умови відстрочення сплати судового збору та коло осіб, до яких може застосувати суд цю норму.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

Із загального аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.

Скаржником до апеляційної скарги долучено довідку форми ОК-5, яка містить відомості за період 1999-2009, 2013-2014 роки (а.с.75-76)

Окрім того, долучено відомість з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 18 листопада 2024 року, згідно даних якої ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року по 3 квартал 2024 року отримував дохід за попередній календарних рік (2023 рік) 2400,00 грн, які є соціальними виплатами з відповідних бюджетів (код 128) (а.с.77).

Згідно посвідчення про взяття на облік бездомної особи №56, виданого 21 лютого 2024 року, скаржник перебуває на обліку Правобережного відділення виявлення та обліку бездомних осіб Будинку соціального піклування (а.с.78).

У цій справі скаржник, який просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, є відповідачем у справі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 листопада 2023 року у справі № 906/308/20 констатувала можливість застосування положення пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» до відповідача - фізичної особи за наявності відповідної підстави, визначеної зазначеною нормою.

З огляду на викладене, наведені в клопотанні про звільнення від сплат судового збору доводи узгоджуються з вимогами Закону України «Про судовий збір». Відтак існують підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з таких підстав.

Із матеріалів справи убачається, що в серпні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 11 вересня 2018 року відкрито провадження у справі. Копію вказаної ухвали та копію позовної заяви з додатками направлено на поштову адресу відповідача: АДРЕСА_1 (а.с.56). Вказане поштове відправлення на ім`я відповідача (трекномер 3547) повернулось до суду без вручення з підстав «за закінченням терміну зберігання» (а.с.59). 12 листопада 2018 року ухвалено оскаржуване судове рішення. Супровідним листом від 21 грудня 2018 року копію рішення суду направлено учасникам справи, проте в матеріалах справи відсутні відомості про вручення чи повернення поштового відправлення (а.с.63).

Крім того, з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 копію рішення суду отримано особисто в приміщенні суду 15 листопада 2024 року (а.с.66) та скаржник ознайомився із матеріалами справи 18 листопада 2024 року (а.с.68).

Рішення суду ухвалено 12 листопада 2018 року. Апеляційну скаргу подано 04 грудня 2024 року. При цьому, скаржник в апеляційній скарзі із посиланням на статтю пункт 1 частини 2 статті 354 ЦПК України та день вручення йому копії повного рішення суду (15 листопада 2024 року) вказує, що ним не пропущено строк на звернення до суду із апеляційною скаргою.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За наведених обставин, суд пропонує особі, яка подала апеляційну скаргу, звернутися до апеляційного суду із обґрунтованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

При вчиненні дій, що пов`язані з виконанням цієї ухвали, особі, якій вона адресована, відповідь слід надавати за адресою Київського апеляційного суду, судді Поліщук Н.В.

Керуючись статтями 185, 356, 357, 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12 листопада 2018 року - залишити без руху.

Надати строк для подання заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження - протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Поліщук