Справа № 536/2411/24
Провадження № 2-н/536/501/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко С.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2024 року заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 29 456 грн 41 коп та судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 799823 від 23.09.2024 боржник ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що борг виник за адресою: АДРЕСА_2 , проте докази реєстрації боржника за вказаною адресою відсутні.

Крім цього, доказів, які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на будинок в АДРЕСА_2 або ж, що він проживає за вказаною адресою та користується послугами, які надає заявник суду не надано.

За нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, ОСОБА_1 за адресою зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу не зареєстрований, даних щодо оформлення за ним права власності на будинок або його проживання за даною адресою суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому суд вважає за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 165, 186, 260 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити заявнику про право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяС. М. Клименко