Справа № 359/5437/22
Головуючий у суді першої інстанції: Яковлєва Л.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Шпирук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Котлубовської Ірини Валеріївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року, постановлену у складі судді Яковлєвої Л.В., у справі № 359/5437/22, про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди. Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 11 800,00 грн. заборгованості по орендній платі, 38 095,20 грн. вартості неповернутого з тимчасового користування обладнання, 38 400,00 грн. неустойки, а всього 88 295,20 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, адвокат Котлубовська І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу. Просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що судом було порушено норми процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з тим, що до позовної заяви не було додано належного документа на підтвердження її повноважень на подання позову, а ордер на надання правничої допомоги, наданий в судовому засіданні, був виданий після подання позовної заяви. Звертає увагу на те, що позовна заява була подана до суду через систему «Електронний суд». При поданні позовної заяви було сформовано електронну довіреність від імені ОСОБА_1 , яка була зазначена також і в додатках до позовної заяви. Проте, пізніше вона дізналася, що вказана довіреність не була коректно завантажена з невідомих їй причин. При цьому, не зважаючи на те, що електронна довіреність була зазначена в додатках, суд першої інстанції не перевірив чи дійсно така довіреність формувалася в системі «Електронний суд», а також не витребував у позивача копії такої електронної довіреності, що вказує на передчасність висновків щодо відсутності у неї повноважень на подання позову. Також, зазначає, що ордер на представництво інтересів ОСОБА_1 , наданий в судовому засіданні, був виданий на підставі договору про надання правничої допомоги, який був укладений 12 квітня 2019 року, тобто, до звернення до суду. Крім того, суд не врахував, що ОСОБА_1 особисто з`явився в судове засідання та підтримав позовну заяву. Відповідно, залишення позову без розгляду за наведених обставин може мати наслідком обмеження доступу позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення,заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором орендибез розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до суду 22 серпня 2022 року адвокат Котлубовська І.В. не мала повноважень на представництво інтересів позивача. При цьому суд першої інстанції зазначив, що позов від імені ОСОБА_1 подано через систему «Електронний суд» та підписано адвокатом Котлубовською І.В. На підтвердження повноважень Котлубовської І.В. як представника до позовної заяви приєднано довіреність від 04 січня 2021 року, яка не була посвідчена нотаріально. Також, в додатках до позовної заяви від імені ОСОБА_1 окремо під номером 1 зазначено файл «Довіреність», однак даний документ через систему «Електронний суд» приєднано не було. Більш того, 08 квітня 2024 року адвокат Котлубовська І.В. подала до суду через систему «Електронний суд» інформацію з Єдиного реєстру адвокатів України, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 962 від 27 листопада 2020 року, та ордер на надання правничої допомоги. Проте, вказаний ордер був датований лише 25 серпня 2022 року.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Вказана норма надає суду право залишити позов без розгляду у разі якщо ним однозначно встановлено, що особа, яка подала позовну заяву від імені позивача, не мала та не має станом на момент вирішення такого питання повноважень на ведення справи.

Статтею 62 ЦПК України визначено документи, що підтверджують повноваження представників.

Зокрема, передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Водночас частиною сьомою статті 62 ЦПК України передбачено, що у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про ЄСІТС та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У частинах першій, другій та четвертій статті 14 ЦПК України передбачено, що у судах функціонує ЄСІТС.

ЄСІТС - це система, яка забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

05 жовтня 2021 року почали офіційно функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку.

Згідно з частинами п`ятою та шостою статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням ЄСІТС, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням ЄСІТС шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про ЄСІТС.

Відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладенням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Надсилання процесуальних документів до суду в електронному вигляді передбачає використання підсистеми «Електронний суд», що розміщено за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Тому альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет».

Пунктами 30-31 підрозділу 2 розділу III Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 (далі - Положення), визначено, що користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства. Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного.

Згідно з пунктами 32-35 підрозділу 2 розділу III Положення передбачено, що довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення). Від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи». Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть. Довіреність в електронній формі, що підтверджує повноваження представника, та електронні документи, на підставі яких відбувалось передоручення прав первинного довірителя (за їх наявності), автоматично додаються до документів, відправлених представником засобами Електронного суду. Довіреність в електронній формі дійсна до моменту її скасування довірителем або протягом строку, на який вона видана. При втраті чинності довіреності в електронній формі автоматично скасовуються також усі її похідні довіреності, що видані в порядку передоручення.

Змістовний аналіз вказаних норм Положення свідчить про те, що електронна довіреність, яку можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронна довіреність видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі така електронна довіреність автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», разом з цим у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такої електронної довіреності, тобто вона формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді та має додаватися до документів, відправлених представником засобами Електронного суду автоматично.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява від імені ОСОБА_1 була подана адвокатом Котлубовською І.В. через систему «Електронний суд».

В додатках до позовної заяви було зазначено два файли: під порядковим номером 2 «Довіреність ФОП ОСОБА_4 », яка являє собою копію письмової довіреність від імені ОСОБА_1 , а також під порядковим номером 1 - «Довіреність», яка являє собою електронну довіреність ОСОБА_1 на представництво інтересів, сформовану в системі «Електронний суд».

Разом з тим, як було зазначено судом, вказаний документ під порядковим номером 1 - «Довіреність» з невстановлених причин не був долучений до позовної заяви.

При цьому судом не складено жодного акту про те, що до позовної заяви не додано всіх документів, зазначених в додатках до позову, та не вчинено дій, направлених на перевірку чи дійсно така довіреність формувалася в системі «Електронний суд», а також не витребувано у ОСОБА_1 чи адвоката Котлубовської І.В. копії такої електронної довіреності.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 05 квітня 2024 року адвокат Котлубовська І.В. через систему «Електронний суд» надала інформацію з Єдиного реєстру адвокатів України, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВЛ № 962 від 27 листопада 2020 року, та ордер на надання правничої допомоги від 25 серпня 2022 року, в якому зазначено, що він був виданий на підставі договору про надання правової допомоги від 04 січня 2021 року (т.1, а.с. 220-222).

12 квітня 2024 року адвокат Котлубовська І.В. через систему «Електронний суд» надала відповіді на поставлені відповідачем питання, до яких було долучено документ «Довіреність», який являє собою електронну довіреність ОСОБА_1 , сформовану в системі «Електронний суд» 15 квітня 2021 року на представництво його інтересів в судах адвокатом Котлубовською І.В. з наданням їй всіх прав, які надані законом стороні по справі (т.1, а.с. 227).

Таким чином, на момент постановлення оскаржуваної ухвали в матеріалах справи була наявна електронна довіреність від імені ОСОБА_1 на представництво його інтересів в судах адвокатом Котлубовською І.В. з наданням їй всіх прав, які надані законом стороні по справі, сформована у встановленому порядку в системі «Електронний суд», що було залишено судом першої інстанції без уваги.

Крім того, в судовому засіданні 08 квітня 2024 року був присутнім особисто ОСОБА_1 , підтримав позов та не висловлював будь-яких заперечень щодо наявності повноважень на ведення справи у адвоката Котлубовської І.В.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди без розгляду на підставі п.2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що справа перебувала у провадження суду першої інстанції з 19 серпня 2022 року, тобто більше ніж півтора роки.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22 рішення ЄСПЛ від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України», заява № 23436/03).

Таким чином, ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Котлубовської Ірини Валеріївни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2024 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 20 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді