Номер провадження: 22-ц/813/4185/24
Справа № 504/3292/23
Головуючий у першій інстанції Якимів А.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

від відповідача ОСОБА_3 не з`явились,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явились,

переглянувши справу №504/3292/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року у складі судді Якимів А.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 07 серпня 2023 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що з 22 грудня 2006 року по 19 липня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 липня 2012 року в справі №1515/1812/12 з ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше законодавчо визначеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження за виконавчим листом №1515/1812/12 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини відкрито державним виконавцем Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області 19 травня 2023 року. Заборгованість зі сплати аліментів становить 206021,87 грн., що підтверджено Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів по ВП №71834501 від 04 липня 2023 року. Розмір неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01 грудня 2019 року по 25 липня 2023 року складає 1353367,58 грн. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України розмір неустойки обмежений 100% розміру заборгованості. З огляду на обмеження розміру неустойки відповідно до частини 1 статті 196 СК України за неповне виконання відповідачем рішення суду у справі №1515/1812/12 стягненню підлягає неустойки у розмірі 206021,87 грн.

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 грудня 2019 року по 25 липня 2023 року у розмірі 206021,87 грн.; розподілити судові витрати (т.1 а.с.1-4).

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 серпня 2023 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.19-20).

Відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 позов не визнав, зазначивши у відзиві, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 04 липня 2023 року у виконавчому провадженні №71834501 заборгованість визначена рівною 206021,87 грн. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 29 серпня 2023 року з урахуванням заяви стягувача про перерахунок отриманих аліментів з 27 квітня 2012 року по 07 квітня 2022 року сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів визначено рівним 66288,11 грн. Відповідачем заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №71834501 повністю сплачена 31 серпня 2023 року, що підтверджено роздруківкою платіжної квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 31 вересня 2023 року. Станом на 01 вересня 2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. У позовній заяві сума заборгованості зі сплати аліментів та відповідно розмір неустойки (пені) вказані невірно, так як не враховано здійснені відповідачем за спірний період платежі. У відзиві дано оцінку заявленим судовим витратам на предмет їх співмірності (т.1 а.с.35-41).

Позивачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надано відповідь на відзив, за змістом якої підтримано заявлені вимоги. Зазначено, що дійсно 03 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до державного виконавця з заявою про те, що за період з 27 квітня 2012 року по 07 квітня 2022 року від боржника в рахунок сплати аліментів отримала грошові кошти в сумі 139533,76 грн., на підтвердження надала виписку з банку, в якій виділила кошти, які надходили на сплату аліментів. Державним виконавцем 07 липня 2023 року здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням сплачених коштів у розмірі 139533,76 грн. та визначено заборгованість станом на 04 липня 2023 року в сумі 206021,87 грн. Посилання відповідача на довідку виконавчої служби про відсутність заборгованості станом на теперішній час не підлягає врахуванню, так як вказана довідка оскаржена позивачем до начальника виконавчої служби. Крім того, відсутність боргу на теперішній час не позбавляє позивача права стягнути неустойку до моменту погашення заборгованості. Витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. підтверджені доказами перерахування коштів (т.1 а.с.71-74).

06 листопада 2023 року позивачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надано докази: копію постанови начальника Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18 жовтня 2023 року №71834501/2023 про результат перевірки законності виконавчого провадження (скасовані розрахунки заборгованості зі сплати аліментів, що були здійснені через систему АСВП від 04 липня 2023 року, 29 серпня 2023 року та 04 вересня 2023 року у ВП №71834501); копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_3 за виконавчим провадженням №71834501 від 30 жовтня 2023 року, згідно якого розмір заборгованості станом на липень 2023 року визначено рівним 205354,39 грн.; розрахунок неустойки (пені) зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №71834501 за період з 01 грудня 2019 року по 25 липня 2023 року на суму 772477,17 грн. У клопотанні про подання доказів вказано, що з огляду на обмеження розміру неустойки відповідно до частини 1 статті 196 СК України за неповне виконання відповідачем рішення суду у справі №1515/1812/12 стягненню підлягає неустойка у розмірі 205354,39 грн. (т.1 а.с.91-92, 93-101).

11 грудня 2023 року відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 надав письмові пояснення щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, вказавши, що заборгованість станом на липень 2023 року становить 184211,05 грн. (т.1 а.с.125-126, 141-143).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 205354,39 грн.; стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 2053,54 грн. (т.1 а.с.166-168).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову (т.1 а.с.178-184).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. У розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №71834501 від 30 жовтня 2023 року не враховані платежі по аліментам, здійснені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 . У розрахунку в частині «розміру доходу/середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості» враховані не вірні суми стосовно розміру середньої заробітної плати, відповідно, розрахунок неустойки (пені) є також невірним. Скарга на дії держаного виконавця щодо неправомірності використання у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відомостей середньомісячної заробітної плати штатних працівників по Комінтернівському (Одеському) району Одеської області подана до суду. Розрахунок неустойки (пені) проведений за період з 01 грудня 2019 року по 25 липня 2023 року без врахування дня (дати) часткової сплати місячного платежу аліментів, розрахунок не відповідає формулі, викладеній у постановах Верховного Суду.

Витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом та якістю послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а отже не підлягають стягненню в заявленому вигляді.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує наступним. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі виникнення спору судом. Позиція Верховного Суду зводиться до того, що розмір середньої заробітної плати працівника для даної місцевості має розраховуватись саме виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника по району, де проживає боржник. В розрахунку заборгованості по аліментам від 30 жовтня 2023 року, що складений державним виконавцем, відображено усі суми сплати аліментів, які здійснив відповідач на користь позивача за розраховуваний період. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження неврахування у розрахунку суми 20843,34 грн., про яку вказує скаржник. Розрахунок неустойки (пені) складений вірно, відповідачем іншого розрахунку не надано. Період розрахунку зазначено з 01 грудня 2019 року, оскільки саме з 01 грудня 2019 року у позивача виникає право нарахування неустойки за листопада 2019 року. Розрахунок не охоплює липень 2023 року, оскільки право нарахування неустойки у позивача за липень 2023 року виникло лише 01 серпня 2023 року.

У розумінні положень частини 5 статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Щодо доказів, доданих до апеляційної скарги, то відповідач не надав доказів неможливості подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, клопотання про поновлення строку для подання доказів та про приєднання нових доказів у апеляційній скарзі не заявлено, тому апеляційний суд не має процесуальних повноважень приймати вказані докази та вирішувати справу з посиланням на ці докази.

Орієнтовний розмір витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, складає 6000,00 грн. (витрати на професійну правничу допомогу) (т.2 а.с.11-15).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін з огляду на наступне.

Відповідальність за прострочення сплати аліментів передбачена статтею 196 СК України, відповідно до частини 1 даної статті у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 липня 2012 року в справі №1515/1812/12 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 27 квітня 2012 року до повноліття дочки, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно розрахунку заборгованості за аліментами станом на 30 жовтня 2023 року, складеного у виконавчому провадженні №71834501, розмір заборгованості станом на липень 2023 року складав 205354,39 грн. (т.1 а.с.96-98, 99-101).

Спір щодо розміру заборгованості за аліментами в порядку частини 3 статті 195 СК України на розгляді суду не перебуває.

Неустойка (пеня) зі сплати аліментів за період з 01 грудня 2019 року по 25 липня 2023 року становить 772477,17 грн. (т.1 а.с.95).

ОСОБА_3 за спірний період не надано іншого розрахунку неустойки (пені) щодо прострочення сплати аліментів, що ним не заперечується.

Проведений ОСОБА_1 розрахунок неустойки (пені) відповідає вимогам частини 1 статті 196 СК України та практиці Верховного Суду щодо формули нарахування неустойки (пені).

Судовим рішенням до стягнення присуджена неустойка (пеня) у розмірі 205354,39 грн., що відповідає положенням частини 1 статті 196 СК України (не більше 100 відсотків заборгованості).

Відповідно до положень частини 2 статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

ОСОБА_3 не спростував той факт, що мала місце заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини, як наслідок, не спростував право ОСОБА_1 як одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

ОСОБА_3 не звертався до суду з заявою (клопотанням) про зменшення розміру неустойки. За таких обставин, у суду були відсутні підставі для застосування за власною ініціативою положень частини 2 статті 196 СК України.

У справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд виходить із заборгованості за аліментами, що обчислена державним виконавцем. У справі про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів суд не перевіряє правильність розрахунку заборгованості за аліментами, оскільки предметом спору у такій справі є передбачена статтею 196 СК України відповідальність за прострочення сплати аліментів, а не передбачене статтею 195 СК України визначення заборгованості за аліментами.

У разі не згоди платника аліментів із розрахунком заборгованості за аліментами, на яку нараховується неустойка (пеня), платник аліментів повинен оскаржити проведений виконавцем розрахунок у порядку Закону України «Про виконавче провадження», чи звернутися до суду з позовом щодо визначення розміру заборгованості за аліментами аліментів за спірний період.

Суду не надано доказів того, що розрахунок заборгованості за аліментами, що складений у виконавчому провадженні №71834501 станом на 30 жовтня 2023 року, скасовано. Не надано доказів і того, що на розгляді суду знаходиться спір щодо розміру заборгованості за аліментами чи є судове рішення про те, що станом на липень 2023 року розмір заборгованості складав іншу суму, ніж 205354,39 грн., як то вказано у розрахунку державного виконавця.

В силу визначених статтею 367 ЦПК України меж розгляду справи судом апеляційної інстанції докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

ОСОБА_3 не надано доказів неможливості подання доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, рівно, як і не надано доказів неможливості подання до суду першої інстанції з дотриманням вимог статей 83, 84 ЦПК України клопотання про витребування доказів.

Право на стягнення неустойки (пені) в порядку відповідальності за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, за захистом якого ОСОБА_1 звернулася до суду, захищено судом правильно.

Правові підстави для відмови у позові відсутні.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Професійну правничу допомогу позивачу ОСОБА_1 на стадії розгляду справи в суді першої інстанції надано адвокатом Земляковим О.А. на підставі Договору №11-07/2023 про надання правової допомоги від 11 липня 2023 року (Ордер серія ВН №1261997 від 26 липня 2023 року) (т.1 а.с.75-78).

Опис робіт (наданих послуг) адвокатом Земляковим О.А. у справі №504/3292/23 надано.

ОСОБА_1 сплачено адвокату Землякову О.А. за надання правової допомоги згідно Договору №11-1261997 від 11 липня 2023 року грошові кошти в сумі 8000,00 грн., що підтверджено банківською квитанцією від 12 липня 2023 року (т.1 а.с.76).

Розмір витрат на правничу допомогу є співмірний зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом та якістю послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, ОСОБА_3 не подано.

Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не вирішує питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу, з власної ініціативи.

Правові підстави для відмови у стягненні судових витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання дитини залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 лютого 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова