Справа № 692/1084/23
Провадження № 2/692/26/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позовній заяві вказувала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 спільне життя з відповідачем не склалось, тому 10.12.2008 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, син залишився проживати з позивачкою. З 25.09.2023 року він є здобувачем вищої освіти І курсу ОС «магістр» НУХТ, денної форми навчання, спеціальність 051 «економіка». З огляду на те, що син навчається за денною формою, він позбавлений можливості працювати та утримувати себе самостійно, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач будучи працездатною особо, не надає допомоги на утримання сина, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 08.11.2023 року.

Ухвалою суду відповідачу був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Відповідач надав відзив, в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини його доходів, оскільки саме такий розмір відповідатиме потребам його сина. При визначенні розміру аліментів просив врахувати наявність у відповідача непрацездатної матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає та зареєстрований в будинковолодінню та надає їй матеріальну допомогу. На даний час відповідач перебуває на військовій службі та виконує свій конституційний обов`язок по захисту незалежності та територіальної цілісності України

Позивач надала відповідь на відзив та зазначила, що відповідач надаючи матеріальну допомогу своїй матері, яка отримує пенсію, користується соціальним и пільгами, має ще повнолітню дочку та будучи обізнаним про те, що його син продовжує навчання на денній формі навчання на платній основі, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, забув про свій обов`язок приймати участь в його вихованні. Проте 4 роки навчання сина у вищому навчальному закладі відповідач не надавав йому матеріальної допомоги та мав заборгованість зі сплати аліментів. В період з липня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття відповідач взагалі не сплачував аліменти, заборгованість була погашена лише в період жовтня 2022 року по січень 2023 року. Позивачка просила врахувати, що в неї є непрацездатні батьки ОСОБА_5 (інвалід ІІІ групи) та ОСОБА_6 (інвалід І групи), крім неї, вони інших дітей не мають. Окрім того, позивачка також є інвалідом ІІ групи.

28.11.2023 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вважає необґрунтованими посилання позивача про те, що вона має непрацездатних батьків, які мають групу інвалідності, оскільки вона не має доказів, що здійснює їх утримання. Крім того, відповідач має значні проблеми зі здоров`ям у зв`язку з пораненням, яке отримав під час бойового завдання при несенні військової служби та перебуває з 09.11.2023 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні, через що витрачає значні кошти на придбання ліків. У період з червня по жовтень 2023 року надав фінансову допомогу матері в розмірі 63000 гривень. Вважає, що обов`язки по утриманню сина він повинен виконувати по мірі своїх можливостей, так як він також має потребу в харчуванні, лікуванні, сплаті комунальних послуг та забезпечує себе самостійно усім необхідним приладдям для несення військової служби. В свою чергу вважає, що позивач не надала доказів, що вона має скрутне матеріальне становище, являється безробітною, не має стабільних доходів, наявність на її утриманні осіб. Відповідач вважає, що враховуючи те, що батьки повинні обоє приймати участь у матеріальному утриманні та вихованні дітей, відповідач позовні вимоги визнає частково і готовий добровільно надавати матеріальну допомогу на навчання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, або в розмірі 1/20 частини від його доходу щомісячно.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно довідки №99/606 від 05 жовтня 2023 року ОСОБА_3 дійсно є здобувачем вищої освіти 1 курсу ОС «магістр» навчально-наукового інституту економіки і управління Національного університету харчових технологій, денна форма навчання, спеціальність 051 «Економіка», освітня програма «Економіка підприємства», навчається на кошти фізичної особи, термін навчання з 25.09.2023 року по 31.12.2024 року, що також підтверджується договором №115-ЕПд23м про навчання у Національному університеті харчових технологій та договором №015-ЕПд23м про надання платної освітньої послуги Національним університетом харчових технологій. Умовами договору передбачена оплата за освітню послугу за 2023-2024 роки у сумі 34300 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Ч.1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Так Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач.

Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на повнолітнього сина, який продовжує навчатися, суд не встановив наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітнього сина та враховує, що відповідач має стабільний дохід, який за період з серпня 2022 року по грудень 2023 року становив 1419548,79 грн., що вбачається з довідки про доходи від 03.01.2024 року за №4, виданою військовою частиною НОМЕР_2 .

З письмових пояснень відповідача вбачається, що він не в змозі сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) в зв`язку з перебуванням на його утриманні непрацездатної матері ОСОБА_4 , якій він надає матеріальну допомогу у вигляді перерахування коштів на її банківський рахунок. Проте, як вбачається з довідки про доходи №811828 ОСОБА_4 отримує пенсію за віком, і за жовтень 2023 року вона становила 3357,08 грн., що свідчить про те, що вона отримує дохід у вигляді пенсійних виплат і не перебуває на утриманні сина. Витяг з виписки по надходженню по картці/рахунку, який належить ОСОБА_4 в АТ КБ «Приватбанк», по якому вбачається, що ОСОБА_2 здійснює грошові перекази на рахунок своєї матері, можуть свідчити про те, що син піклується про матір, допомагає їй матеріально, тим самим виконує свій обов`язок. Обов`язок допомагати своїм батькам грунтується не лише на правовій нормі СК України, а є моральним обов`язком кожного повнолітнього сина чи доньки. Допомога матері, яка є особою пенсійного віку, отримує пенсію за віком, не є підставою для звільнення відповідача від надання матеріальної допомоги своєму сину, який навчається. Крім того, відповідачем не спростовано факт, що ОСОБА_4 має також повнолітню дочку, яка також зобов`язана допомагати своїй матері.

Окрім того відповідач посилався на те, що на даний час перебуває на військовій службі та має значні проблеми зі здоров`ям у зв`язку з пораненням, яке отримав під час бойового завдання та перебуває на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою, в якій зазначено, що ОСОБА_2 знаходиться на стаціонарному лікуванні в КП «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» м. Дніпро з 09.11.23 року по теперішній час та довідкою №3472 ВЛК від 27.11.2023 року за якою має контузію пов`язану з проходженням військової служби та потребує відпуску для лікування.

Захворювання, які отримав відповідач, не перешкоджають його перебуванню на військовій службі, а стали підставою для відпустки на 30 днів для лікування. Відповідачем не надані докази щодо здійснення ним значних витрат на лікування. Згідно з Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці повністю забезпечуються державою витратами, пов`язаними з наданням медичної допомоги.

Суд зазначає, що із матеріалів справи вбачається, що син сторін будь-якого доходу не має (зокрема він не отримує стипендію), не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання, а також те, що він перебуває на повному утриманні матері.

Таким чином, враховуючи те, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, вказані витрати є доведеними.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує дані про незадовільний стан здоров`я відповідача, його матеріальне становище, те, що відповідач, має стабільний та достатній дохід в умовах воєнного стану, оскільки перебуває на військовій службі, відсутність даних про наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Також суд враховує, що позивачка не надала суду детальний розрахунок потреб коштів на утримання дитини під час її навчання, окрім договору, що підтверджує вартість навчання. При цьому сам факт такого навчання суд пов`язує з необхідністю надання батьками матеріальної допомоги дитині. Виходячи з засад розумності та справедливості, інтересів дитини, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання чи до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Виходячи з доходів відповідача, дана сума буде складати близько 14 тис. грн., що з урахуванням допомоги матері буде достатньою сумою допомоги дитині під час її навчання.

Крім того, стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.141, 258, 263-265, 430 ЦПК України, ст. 180, 182, 191, 199-201 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період навчання в Національному університеті харчових технологій в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову з 16 жовтня 2023 року і до закінчення ним навчання, але не більш як до досягнення повнолітнім сином 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у розмірі 1073 гривні 60 коп.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення через суд апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий