Справа № 462/229/24
УХВАЛА

12 березня 2024 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Мруць І.С, вивчивши матеріали заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Пастернак Оксани Олегівни, заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,

встановив:

представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Пастернак Оксана Олегівна звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити їй опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 26 лютого 2024 року заяву залишено без руху.

04.03.2024 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Пастернак О.О. про усунення недоліків заяви.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно із частиною третьою статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Отже заяви у справах окремого провадження повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтями175,177 ЦПК України, так і спеціальним нормам процесуального законодавства, що врегульовують порядок вирішення судом порушеного питання, зокрема у справах за заявами про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, встановленого статтями 295-299 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Предметом доказування в даній категорії справ є наявність в особи хронічного, стійкого психічного розладу, факти, що підтверджують, що особа не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій керувати ними, інші обставини. Для цього суд оцінює висновок судово-психіатричної експертизи, довідки з медичних установ, довідки про постановку на облік у психіатричній установі, виписки з історії хвороби, інші докази, які підтверджують, що особа внаслідок психічного розладу не здатна усвідомлювати значення свої дій і (або) керувати ними, раніше проведенні судово-психіатричні експертизи, тощо.

Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Так, заявник, звертаючись до суду, вказує, що ОСОБА_2 за своїм психічним станом не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися.

На підтвердження своїх доводів заявник подав суду копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якої ОСОБА_2 встановлено першу групу інвалідності (Б) у зв`язку із загальним захворюванням, копію пенсійного посвідчення відповідно до якого ОСОБА_2 являється інвалідом 1 групи, підгрупи А, загальне захворювання, копію виписки сімейного лікаря.

Водночас, самі по собі рекомендації сімейного лікаря про те, що особа за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги та догляду не свідчать про достатність підстав для підтвердження обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад.

Таким чином, в порушення зазначених вимог процесуального законодавства, заявник, в обґрунтування свої вимог, не зазначив обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суду не надано доказів наявності у вказаної особи психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, зокрема, виписок із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого) чи висновків лікаря-психіатра, довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах, тощо, що є необхідним для призначення судової психіатричної експертизи.

Лише за наявності таких доказів та достатніх даних про розлад саме психічного здоров`я фізичної особи суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу, а відсутність зазначених даних позбавляє суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - одної з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною.

Проведення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність у ОСОБА_2 психічної хвороби станом на день звернення та під час розгляду справи, буде порушенням прав, гарантованих їй частиною другою статті 28 та частиною першою статті 64 Конституції України.

Відповідно до ч.3,5 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

У зв`язку з тим, що заявник не усунув вказані в ухвалі недоліки у встановлений строк, повернення заяви з цих підстав не позбавляє права заявника на повторне звернення до суду, коли перестануть існувати такі підстави, обмеження права переслідує легітимну мету дотримання норм чинного законодавства, та існує розумна пропорційність між поверненням заяви заявнику та його права на повторне звернення до суду після усунення причин повернення, суд приходить до висновку, що заяву слід вважати неподаною та повернути заявнику.

Суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

постановив:

матеріали заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Пастернак Оксани Олегівни, заінтересована особа Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки - повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.С. Мруць