Справа № 373/2499/23
Провадження № 2/355/315/24
11 листопада 2024 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Котенко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя ,-
До суду звернулась позивачка ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить визнати спільним майном подружжя відповідача ОСОБА_2 та її ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .
Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що 11 серпня 1979 року вона та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який згідно рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року було розірвано. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі 22 квітня 2009 року відповідачем ОСОБА_2 було отримано свідоцтво про право власності в Семенівській сільській раді на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Згідно довідки Семенівського старостинського округу Студениківської сільської ради, рік побудови спірного будинку є 1986. Вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 1979 року по 2018 рік то і безпосередньо побудова і отримання правовстановлюючого документу мало місце під час перебування її у зареєстрованому шлюбі. На даний час вона не може дійти згоди щодо розпорядку та володіння спільним майном. Вона усно запропонувала відповідачу ОСОБА_2 укласти договір про виділ частки у спільному майні подружжя. Проте відповідач на вказану пропозицію не реагує, а тому вона вимушена за захистом своїх прав звернутися до суду з даним позовом.
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує просить задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилась просила розглядати справи за її відсутністю позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про місто, час розгляду справи на 23 травня 2024 року о 13 годині, повісткою, однак повернувся конверт з довідкою у якій вказана причина повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» на 01 липня 2024 року о 9 годині, на17 жовтня 2024 о 14 годині, на 11 листопада о 14 годині. через веб-сайт судової влади України. Причину неявки не повідомив яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було.
Суд прийшов до такого висновку, що відповідно до п.п.3,4 ч.8, ч.11 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно.
Суд дослідив матеріали справи у повному обсязі, а саме:
Копію паспорта позивача з якого слід, що вона є громадянкою України.(а.с.16-17)
Копію рішення Баришівського районного суду Київської області від 27 червня 2018 року з якого слід, що шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано.(а.с.15)
Копію довідки від 19 червня 2023 року №138, яка видана старостою Семенівського старостинського округу Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області Жеребко В.М. з якої слід, що відповідно до запису №572 погосподарської книги №6 Семенівського старостинського округу Бориспільського району Київської області право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 . Правовстановлюючі документи на зазначений будинок в архіві Семенівського старостинського округу відсутні. На час побудови та введення в експлуатацію даного житлового будинку за вказаною адресою, постійно проживала дружина власника ОСОБА_1 . Рік побудови будинку 1986. Земельна ділянка для будівництва і обслуговування цього житлового будинку перебуває у власності ОСОБА_2 , кадастровий номер зазначеній земельній ділянці не присвоювався.(а.с.14)
Копію інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна слід, що будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 загальною площею 45,6 кв.м. вартість нерухомого майна 222648 гривень, рік побудови 1986, право власності з 22 квітня 2009 року за ОСОБА_2 , частка власності 1/1 свідоцтво про право власності б/н 22 квітня 2009 року, видано свідоцтво Семенівською сільською радою, заборона відчуження відсутня.(а.с.13)
Копію Державного акту на право приватної власності на землю, з якого слід, що ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Семенівської сільської ради народних депутатів від 26 червня 1994 року №6 передана у приватну власність земельну ділянку площею 0,68га, яка знаходиться під будинком та господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .(а.с.12)
Копію довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості будинка АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій цей будинок знаходиться слід, що вартість будинка 138726,61 гривень, земельної ділянки 207001,78 гривень.(а.с.11)
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та статтею 8 Конституції України гарантовано кожному право звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина.
Відповідно ч.1 ст.2 ЦПК України слід, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 4 ЦК України слід, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦК України слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як слід із ст. 60 СК України слід, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
За ч.1 ст.61 СК України слід, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно ч.1 ст. 69 СК України слід, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
За ч.1 ст. 70. СК України слід, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ч.3 ст.368 ЦК України слід, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч.2,ч.3 ст.372 ЦК України слід, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Отже, як було встановлено судом, що сторони знаходячись у шлюбі набули будинок та земельну ділянку на якій знаходився будинок та господарські будівлі. Будинок та земельна ділянка були оформлені на відповідача однак використовувались сумісно. Оскільки нерухоме майно було набуте за час знаходження у шлюбі сторін, воно належить як дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). З наведеного слід вважати, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, частки майна дружини та чоловіка є рівними.
Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є законними та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4, 12, 13,81,89,141, 229, 263-265, 293 ЦПК України, ст.ст.60,61,69,70 СК України, ст.ст.368,372 ЦК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, задовольнити.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений нею судовий збір у сумі 3320 (три тисячі триста двадцять ) гривень 04 копійок .
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача , поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 20 листопада 2024 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов