Справа № 576/3057/23
Провадження № 2/576/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Опанасенко Т.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

встановив:

23.10.2023 р. до Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі також позивач) до ОСОБА_1 (надалі також відповідач), про стягнення заборгованості. Позивач посилається на те, що 20.06.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений кредитний договір № 918929232. 28.11.2018 р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідного до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 р. додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли угоди викласти текст договору у новій редакції.

Відповідно до реєстру боржників № 165 від 21.12.2021 р. до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 918929232.

20.10.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 р. до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 р., ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 86189,11 грн., з яких: 21385,36 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 64803,75 грн. заборгованість за відсотками.

Також зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. За вказаних обставин позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 918929232 від 20.06.2021 р. в сумі 86189,11 грн., з яких: 21385,36 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 64803,75 грн. заборгованість за відсотками.

01.11.2023 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України та проханням сторони позивача, вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 36-37). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

02.11.2023 р. на зареєстровану адресу відповідача була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 38).

Відповідач відзиву на позов, в установлений судом строк, не подала.

Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем був укладений договір кредитної лінії № 918929232, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у сумі 22000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, у тому числі фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

Відповідно до п.1.1.3 договору, кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 9400,00 грн. одразу після укладення договору. Пунктом 1.1.4 передбачено, що позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особовому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання (а.с. 7-9).

Згідно паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору № 918929232 від 20.06.2021, сума/ліміт кредиту 22000,00 грн, строк кредитування 30 днів, на споживчі цілі, тип процентної ставки-фіксована (а.с. 6).

Відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р., укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, а останній зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 31.12.2020 р. додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли угоди викласти текст договору у новій редакції (а.с. 10-12).

Згідно договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 20102022, відповідно до умов якого, ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с. 13-14).

Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 р., ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 918929232 в сумі 86189,11 грн., з яких: 21385,36 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 64803,75 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 15).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

Разом з тим, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Однак, в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок відповідача. Зокрема, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не надано суду копію меморіального ордеру, заяви на видачу готівки, платіжного доручення, виписку по картковому рахунку, тощо.

З розрахунків заборгованості також вбачається, що відповідач жодного разу не вчиняла дій щодо погашення заборгованості, тобто не вчиняла дій які б свідчили про визнання нею боргу.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 та 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність обставин на які посилається позивач у позові, а саме, фактичного надання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачу у борг суми кредиту (перерахування на картку), тобто викання своїх зобов`язань за кредитним договором.

Надані позивачем, на підтвердження своїх позовних вимог, копія договору кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту та складений позивачем розрахунок заборгованості, не є достовірними, належними, та, у своїй сукупності, достатніми на підтвердження факту виконання позивачем своїх обов`язків за кредитним договором, оскільки не місять повної інформації про номер платіжного засобу на який було перераховано суму кредиту.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 509, 526, 527, 530, 611, 626, 628, 638,1048, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 12, 19, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О.Колодяжний