ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 березня 2024 року м. Чернівці Справа № 726/2225/23

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Лисака І.Н., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, яка підписана Маланчуком Миколою Володимировичем, на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 31 січня 2024 року та додаткове рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції України в Чернівецькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 31 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.

Додатковим рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 лютого 2024 року стягнуто з Державного бюджету України, шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України, на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 136 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду УПП в Чернівецькій області оскаржило їх в апеляційному порядку.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 07 березня 2024 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 31 січня 2024 року та додаткове рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 08 лютого 2024 року залишено без руху, надано строк для усунення вказаних в ній недоліків, а саме приведення апеляційної скарги у відповідності до вимог п.2 ч.2 та п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України.

12 березня 2024 року на виконання вимог ухвали суду від 07 березня 2024 року до Чернівецького апеляційного суду надійшла заява Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання мотивовано тим, що Департамент патрульної поліції утримується за рахунок коштів державного бюджету, станом на 04.01.2024 року в Департаменті патрульної поліції відсутній затверджений кошторис на 2024 рік, яким передбачено сплата судового збору.

Крім того, посилається на запровадження по всій території України воєнного стану, а УПП в Чернівецькій області є структурним підрозділом ДПП України та не має власного Провадження №22-ц/822/345/24

фінансового відділу для перерахування коштів на сплату судового збору, а у ДПП України кошти на сплату судового збору відсутні.

Вирішуючи питання прийняття до розгляду заяви Департаменту патрульної поліції, поданої на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги УПП в Чернівецькій області без руху, суд виходить з наступного.

Встановлено, що апеляційну скаргу у цій справі подано співвідповідачем УПП в Чернівецькій області, яке не є юридичною особою, однак з урахуванням Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 року №73 (зі змінами), де вказано, що Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, а УПП в Чернівецькій області є його територіальним відокремленим підрозділом, тому ДПП має право подавати від імені свого територіального підрозділу заяви, проте, не навпаки.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким законом є ЗУ «Про судовий збір». З його преамбули вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 ЗУ «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Умови, визначені статтею 8 ЗУ «Про судовий збір» є диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Окремо слід зазначити, що встановлений статтею 8 ЗУ «Про судовий збір» перелік умов, за яких особа може бути звільнена від сплати судового збору, також є вичерпним.

При цьому, як уже зазначалось, із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 ЗУ «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 ЗУ «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 січня 2021 року в справі №940/2276/18.

З урахуванням того, що Департамент патрульної поліції є юридичною особою зазначене виключає застосування положень ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Предметом даної справи не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а тому відсутні підстави для розгляду питання про відстрочку від оплати судового збору юридичної особи.

Крім того, посилання представника ДПП України на неможливість сплатити судовий збір апелянтом не є поважною обставиною для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати судового збору суб`єкта владних повноважень. Зокрема, такі підстави створюють нерівне відношення законодавчих норм в частині сплати судового збору щодо інших учасників справи, які не є суб`єктами владних повноважень, що не відповідає, зокрема, положенням статей 24, 129 Конституції України та статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб надається кожній людині і громадянину. Стаття 129 Конституції України відносить принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом до основних засад судочинства. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Отже, апелянту Управлінню патрульної поліції в Чернівецькій області, від якого надійшла апеляційна скарга, необхідно сплатити судовий збір за її подання.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, вважаю за необхідне продовжити процесуальний строк для усунення недоліку апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання ухвали про продовження строку усунення недоліку апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357, ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про відстрочення сплати судового збору Управлінню патрульної поліції в Чернівецькій області відмовити.

Продовжити Управлінні патрульної поліції в Чернівецькій області строк для усунення недоліку апеляційної скарги визначених в ухвалі Чернівецького апеляційного суду від 07 березня 2024 року протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали про продовження строку усунення недоліку апеляційної скарги.

У разі невиконання ухвали і не усунення недоліку у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Н. Лисак