Справа № 487/9019/23
Провадження № 2/487/973/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Лагоди А.А., вивчивши матеріали заяви представника позивача-адвоката Бердникової Катерини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

07.12.2023 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу у вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_3 ; визначити спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою ОСОБА_3 , встановивши наступний графік побачень дитини з батьком без матері: кожної суботи тижня з можливістю ночівлі у батька; всі свята з можливістю ночівлі у батька; зимові та літні канікули.

Позовні вимоги аргументує тим, що перебував у шлюбі з відповідачем з 27.06.2018, який було розірвано на підставі рішення суду від 12.05.2021. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначає в позові позивач після розірвання шлюбу дитина почала проживати з відповідачем. Між сторонами почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, відвідуванні, зі сторони відповідача штучно створюються перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування позивача з донькою, відповідач налаштовує доньку проти батька, переговори з відповідачем були марні.

14.12.2023 ухвалою суду позовну заяву позивача залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Станом на 17.01.2024 на адресу суду від сторони позивача надійшла заява на усунення недоліків з додатками.

Ухвалою суду від 17.01.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

27.02.2024 представником позивача до суду надано заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з використанням мобільного та Інтернет (Viber, Telegram, WhatsApp, тощо) зв`язку.

Дослідивши подану заяву з додатками, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи предметом позову є усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначивши спосіб участі батька у вихованні дочки.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач почала створювати штучні перешкоди у спілкуванні із дитиною, в тому числі, шляхом заборони спілкування з використанням мобільного та Інтернет зв`язку. Відсутність заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання рішення суду, оскільки розгляд справи може бути тривалим, несе реальні ризики руйнування нормальних психоемоційних зв`язків між батьком та донькою.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України, пункти 2, 3 частини першої якої, в тому числі, передбачають забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії та встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року всі дії стосовно дітей органів соціального забезпечення, судів, адміністративних чи законодавчих органів повинні бути спрямовані на якнайкраще забезпечення інтересів дитини. Держави-учасниці повинні забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручі до уваги права і обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Суд враховує висновки, викладені в ухвалі Верховного Суду від 25.08.2020 в справі №466/2317/20, постанові Верховного Суду від 25.11.2020 в справі № 760/15413/19, ухвалі Верховного суду від 03.03.2021 у справі№756/326/20, в яких зазначено, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту малолітньої дитини особисто з її батьком повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із батьком. А тому з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з малолітньою дитиною, погіршення між ними психоемоційного характеру відносин на період розгляду справи у суді, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дитини, суд вважає за необхідне застосування заходу забезпечення позову у спірних правовідносинах із дотриманням вимог законодавства, яким врегульовано правовий механізм забезпечення позову.

Обраний позивачем вид забезпечення позову шляхом усунення перешкод у спілкуванні та побаченні з дитиною за допомогою мобільного та Інтернет зв`язку спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з батьком.

Забезпечення позову шляхом надання побачень батьку з дитиною за допомогою мобільного та Інтернет зв`язку спір по суті не вирішує, оскільки позовними вимогами є: зобов`язати позивача не чинити перешкоди відповідачу брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, визначивши спосіб участі у вихованні - встановивши наступний графік побачень дитини з батьком без матері: кожної суботи тижня з можливістю ночівлі у батька; всі свята з можливістю ночівлі у батька; зимові та літні канікули, що є відмінним від застосованого заходу забезпечення позову.

Тривалий розгляд справи без можливості спілкування дитини з батьком може призвести до втрати емоційного контакту, що в свою чергу ускладнить чи зробить неможливим виконання можливого судового рішення про задоволення позову, оскільки може призвести до втрати емоційного контакту.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням збереження емоційного зв`язку дитини з батьком, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення позову у вигляді зобов`язання відповідача до набрання законної сили рішенням суду у даній справі надавати позивачу можливість спілкування з малолітньою донькою за допомогою мобільного та Інтернет (Viber, Telegram, WhatsApp, тощо) зв`язку.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача-адвоката Бердникової Катерини Олександрівни задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за допомогою мобільного та Інтернет (Viber, Telegram, WhatsApp, тощо) зв`язку, адресованих дитині до набрання рішенням законної сили.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, , адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Інженерна, 1, тел.: (0512) 37-56-98.

Третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, , адреса: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9, тел.: (0512) 47-37-03.

Суддя А.А. Лагода