Справа № 214/7268/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «СЕНС БАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором №630699010 в розмірі 40 389,97 грн., судові витрати в розмірі 2 684 грн. 00 коп.

В обґрунтування позову наводить наступне. 02.08.2017 року ОСОБА_1 , уклала з АТ «Альфа Банк» (надалі банк), угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630699010. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала внаслідок чого станом 22.01.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 40 389,97 грн. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Юридичними підставами позову є положення статей 1048 1054, 1056-1, 1069,1070, 610- 611,624,626,627,628, 554, 553, 550, 549, 546, 536,526, ЦК України. Окрім того, п. 1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Також, ч.2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Пунктом 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року передбачено, що договір про відкриття кредитної лінії с одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно змісту позовної заяви в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного розгляду справи.

Відповідачка у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, відзиву на подавав, у зв`язку з чим на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: оферта на укладення угоди (а.с. 4), анкета -заява (а.с. 5), договір про використання власноручного підпису (а.с. 6), паспорт споживчого кредиту (а.с. 7), розрахунок заборгованості (а.с. 10), виписка по рахунку (а.с. 11-23), досудова вимога (а.с. 24), список (а.с. 26-29), витяг (а.с. 30), виписка (а.с. 31).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: : оферту на укладення угоди (а.с. 4), анкету -заяву (а.с. 5), договір про використання власноручного підпису (а.с. 6), паспорт споживчого кредиту (а.с. 7), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме укладення кредитного договору та умови надання кредиту.

Суд вважає належними доказами: витяг (а.с. 30), виписку (а.с. 31), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме підстави здійснення позивачем діяльності щодо надання банківських послуг.

Суд вважає належними доказами: розрахунок заборгованості (а.с. 10), виписку по рахунку (а.с. 11-23), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме суму заборгованості за кредитним договором.

Суд вважає належними доказами: досудову вимогу (а.с. 24), список (а.с. 26-29), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що відповідачка повідомлялась про усунення порушення кредитного договору.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

02.08.2017 року ОСОБА_1 уклала з AT «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 630699010, із зобов`язаннями повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором (а.с. 4).

12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк», про що внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року (а.с. 30,31).

Як вбачається з виписки по рахунку, відповідачка до лютого 2023 року користувалась карткою: розраховувалась за покупки, знімала готівку, частково погашала заборгованість.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 630699010 від 02.08.2017 року станом на 28.02.2023 року складає 40 389,97 грн. (а.с. 10).

Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачкою кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку, залишку кредиту в сумі 40 389,97 грн.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що між АТ «Сенс Банк» та відповідачкою було укладено договір про надання банківських послуг, відповідно до якого відповідачці було надано кредитні кошти.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 має заборгованість, яка станом на 28.02.2023 року становить 40 389,97 грн. (а.с. 10).

Випискою по особовим рахункам підтверджується, що АТ «Сенс Банк» виконав умови цього договору та надав відповідачці у користування кредитні кошти, а ОСОБА_1 отримала у користування ці кошти, однак не виконала своїх зобов`язань щодо їх повернення.

З метою добровільного врегулювання спору АТ «Сенс Банк» 05.06.2023 року на адресу відповідачки ОСОБА_1 направило досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, а саме: протягом 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання даної вимоги, усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання, достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме: 40 389,97 грн. Дану вимогу залишено відповідачкою без реагування (а.с. 24, 28 зв.).

Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачкою кошти у добровільному порядку АТ «СенсБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, АТ «Сенс Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованості за кредитом в сумі 40 389,97 грн.

Таким чином, позовні вимоги АТ «Сенс Банк» є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 274, 280-284, 287, 354, 355ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «СЕНС БАНК», 4, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, заборгованість за кредитним договором № 630699010 від 02.08.2017 року у розмірі 40 389,97 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства «СЕНС БАНК», 4, юридична адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов