10.01.2024
справа №642/76/24
провадження №2/642/456/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Ольховський Є.Б., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшов вказаний позов, в якому позивач просила визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , та визнати за нею право власності на частину частки такого майна.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Дослідивши позовну заяву з додатками, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Вимоги до позовної заяви викладені в ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

В порядку ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До матеріалів справи додано квитанцію про сплату 1073,60 грн. судового збору та квитанцію про сплату 134,60 грн. судового збору, вказуючи, що через відсутність технічної документації на будинок відсутня можливість провести оцінку такого майна та, відповідно, визначити розмір судового збору, який підлягає стягненню, тому адвокатом визначена суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., тоді як сплачено разом по квитанціям 1208,20 грн.

Щодо викладеного вище вважаю необхідним зазначити наступне.

Пунктом 3 частини третьої статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

При цьому у пункті 9 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна.

Ціна позову має бути підтверджена висновком суб`єкта оціночної діяльності, який має відповідну ліцензію на здійснення такої діяльності.

У даному випадку ціна позову зазначена 121 120 грн., обґрунтувань такої ціни позову матеріали справи не містять.

Частиною 2 ст. 176 ЦПК України визначено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

На підставі вищезазначених положень, враховуючи, що позивач самостійно не може визначити ціну позову та сплатити відповідний судовий збір, суд визначає розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем.

Відповідно до ст. 4 ч.2 пп.1 п.1 ЗУ «Про судовий збір» - ставка судового збору при поданні фізичною особою позовної заяви майнового характеру, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140 грн.)

Враховуючи самостійне визначення судом розміру судового збору, згідно ч.2 ст. 176 ЦПК України, суд визначає, що позивачу за дану позовну заяву необхідно сплатити судовий збір в розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 140 грн.

Враховуючи, що позивачем наразі сплачено 1208,20 грн., тому необхідно доплатити 13 931,80 грн. судового збору, на підтвердження чого надати суду квитанцію.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності- залишити без руху, надати позивачу (її представнику) строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Є.Б. Ольховський