УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі

Головуючого судді Роїк Д.Я.

секретарі Каліній П.О.

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Нотаріус Приморської державної нотаріальної контори Арабаджи Катерина Георгіївна про витребування майна з чужого незаконного володіння, виключення запису про право власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Нотаріус Приморської державної нотаріальної контори Арабаджи Катерина Георгіївна про витребування майна з чужого незаконного володіння, виключення запису про право власності.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01.11.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Матеріали справи містять заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої представник позивача просить продовжити розгляд справи з позовними вимогами в наступній редакції: Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про

визнання права власності на 1/2 частину квартири, про виключення запису про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, стягнення моральної шкоди - задовольнити;

2. Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 ;

3.Стягнути з ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) моральну

шкоду у розмірі 69 369,00 грн. (шістдесят дев`ять тисяч триста шістдесят дев`ять гривень 00 копійок);

4. Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно запис про право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , а саме: Номер відомостей про речове право: 20100643, тип речового права: право власності; Дата, час державної реєстрації: 24.04.2017 09:56:15; Державний реєстратор: Арабаджи Катерина Георгіївна, Друга Одеська Державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34898011 від 24.04.2017 10:25:22, ОСОБА_5 , Друга Одеська державна нотаріальна контора, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Документи, подані для державної реєстрації: рішення суду, серія та номер: 2-238/2005р, виданий 13.07.2005, видавник: Малиновський районний суд м. Одеси; ухвала суду, серія та номер: 22-307/2006р., виданий 19.04.2006, видавник: Апеляційний суд Одеської області; Вид спільної власності: Розмір частки: спільна часткова 1/2; Власники: ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 06.09.1996, видавник: Приморський РВ УМВС України в Одеській області, країна громадянства: Україна; Відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Реєстр прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31213941, 12.08.2010 00:00:00.

5. Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 5 867,52 грн. (п`ять тисяч вісімсот шістдесят сім гривень п`ятдесят дві копійки).

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заяву, просили прийняти її до розгляду.

Представник відповідача заперечувала проти прийняття заяви до розгляду. Вказувала що це різні частки нерухомого майна, та різні підстави набуття. Зазначала що в заяві представник позивача змінила і предмет та підстави позову. Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Надаючи правову оцінку вказаній заяві представника позивача з урахуванням дотримання норм процесуального права, суд вказує про наступне.

За положеннями частини 2 статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач має право відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 статті с татті 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Поряд з цим частина 4 статті 49 ЦПК України унормовує, що у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Оскільки вказана заява подана представником позивача до закінчення підготовчого засідання, тому строк її подання є дотриманим.

Разом з тим, звернення особи до суду за захистом порушених прав та інтересів здійснюється шляхом подання позовної заяви, у якій позивач, згідно ст. 175 ЦПК України, викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 4 частини 3 статті 175 ЦПК України унормовано, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Пункт 5 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачає, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Таким чином, позовна заява обов`язково складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

В свою чергу, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить суд ухвалити судове рішення.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Зокрема ними є: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про наявність чи відсутність певних обставин.

Визначаючи підстави позову, як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Разом з тим, процесуальний кодекс передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову, однак одночасна зміна предмету позову та підстав позову законом заборонена.

При одночасній зміні предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю вже новий позов.

Саме у зв`язку із цим законодавцем було закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Положеннями частини 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Застосовуючи вказані висновки Верховного Суду при вирішенні питання про прийняття до розгляду заяви представника позивача про збільшення позовних вимог, суд вказує про таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина 1 ст. 5 ЦПК України унормовує, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у постанові від 16.03.2018 в справі №916/1764/17.

Як вбачається зі змісту первинної редакції позовних вимог, предметом розгляду є вимога позивача про витребування з чужого незаконного володіння, виключення запису про право власності.

Зі змісту прохальної частини заяви від 04.03.2025 р. про зміну предмету позову слідує, що позивачем змінено предмет позову, та просить визнати право власності , стягнути моральну шкоду, виключити запис про право власності та обґрунтовуються іншими обставинами ніж позовні вимоги первинної редакції, які викладені позивачем у позовній заяві від 29.09.2023 р.

Суд акцентує увагу на тому, що одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що зі змісту заяви про зміну предмету позову вбачається що представник позивача одночасно змінив і предмет і підставу позову, чим фактично заявив нові позовні вимоги, що не передбачено чинним процесуальним законодавством, тому в прийнятті заяви слід відмовити та повернути її заявнику без розгляду.Правовий висновок Верховного Суду, що регулює подібні правовідносини викладений у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №826/19197/16, від 22 липня 2021 року.

Отже, суд вбачає, що у заяві про зміну предмету позову, що надійшла на адресу суду 05.03.2024 року фактично змінено як предмет, так і підстави позову, що суперечить положенням ст. 49 ЦПК України, та не допускається.

Частина 2 ст. 258 ЦПК України встановлює, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Суд роз`яснює що, позивач не позбавлений права звернутися з новим окремим позовом у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 49, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача від 04.03.2025 року про зміну предмету позову - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 15-денний строк з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя Д.Я. Роїк