Справа № 459/4/24
Провадження № 2/459/4/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Козак І. Я

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

01.01.2024 представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Титаренко Володимир Мииколайович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 у якій просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Новий Колектор» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 11.04.2021 -100000508 від 11.04.2021 у розмірі 23500,00 грн, з яких: 8920,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 14 580,00 грн- заборгованість за нарахованими процентами та вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позову послався на те, що між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №301121-1 від 30.11.2021, згідно якого на виконання умов Договору укладено реєстр №1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №№ 11.04.2021 -100000508 від 11.04.2021 року, на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником з яким являється ОСОБА_1 . Крім цього, 11.04.2021 року між ТОВ «Споживчий центр», правонаступником якого є ТОВ «Новий колектор» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 11.04.2021 -100000508, шляхом підписання електронним цифровим підписом заявки, що є невід`ємною частиною даного договору, пропозиції про укладення кредитного договору (оферти). Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 9000,00 гривень, що підтверджується додатково електронною квитанцією про перерахування коштів відповідачу. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". В свою чергу ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Зазначає, що первинний період користування кредитом 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Наголошує, що згідно виписки (довідка субконто) 28.04.2021 р. відповідачем частково сплачено заборгованість у розмірі 3420,00 грн. та 80.00 грн., що свідчить про визнання позичальником боргу. Разом із тим, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 24.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 23500,00 грн. тому просить позов задовольнити.

Ухвалою від 11.01.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з повідомленням сторін.

31.01.2024 року Відповідач подала відзив на позовну заяву, у якому позов заперечила, зазначивши, що позовні вимоги у даній справі є необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що позивач не надав належного рахунку, який би був узгоджений з матеріалами справи та умовами кредитного договору, а надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитним договором підготовлені позивачем є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог. Щодо наданого розрахунку заборгованості зазначає, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення.

Крім того, позивач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, що відповідач при складанні паспорту споживчого кредиту, заявки, пропозиції про укладення кредитного договору ознайомився саме з Правилами надання банківських послуг. Умови та правила надання банківських послуг повинні містити підпис позичальника, саме з цього моменту такі умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, а тому згідно з роз`ясненнями, викладеними у Постанові Верховного суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі умови та правила не можна вважати складовою Кредитного договору й щодо будь-яких інших, встановлених ними умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін.

20.02.2024 Представник позивача в своїй відповіді на відзив пояснив, що у відповідності до ЗУ «Про банки та банківську діяльність» банківські послуги дозволяється надавати виключно банку. Позивач ТОВ «Новий колектор» не є банком, відповідно і таких документів як Умови та Правила надання банківських послуг бути не може. Заявка, яка підписана електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) у відповідності до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», чим підтвердив свою проінформованість про умови кредитного договору, які безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти). Електронна форма договору прирівнюється до письмової, з певними особливостями щодо укладення таких договорів. Сторони вільні обирати форму правочину, в т.ч. електронну, відповідно електронний договір не може бути визнаний недійсним, виключно через те, що він має електронну форму. Позивач вважає належними доказами надання кредиту в розмірі 9000 грн., долучену до матеріалів справи копію квитанції ligpay (ID платежу № та Довідку субконто (виписка по кредиту) за договором №11.04.2021-100000508 від 11.04.2021 року. Наголошує, що жодного доводу на спростування укладеного з ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», правонаступником якого є ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР», договору № 11.04.2021-100000508 від 11.04.2021 р., відповідачем не надано. Враховуючи вище наведене просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі, так як вважає, що доводи відзиву не спростовують доводи позовної заяви.

07.03.2024 року сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд даної справи у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, у відповідності до положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши надані представником позивача, відповідачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 11.04.2021 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір №11.04.2021-100000508, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, про що свідчить п.п.12.1,12.2 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Кредитор зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим Договором, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на умовах, встановлених Договором.

Положеннями пункту 11.8 Кредитного договору передбачено, що Клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг.

Згідно з умовами Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Публічна пропозиція (оферта Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - https://www.sgroshi.com.ua/, заявка сформована на сайті Кредитора після ідентифікації (кода), отриманого Позичальником в смс повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті, в яких визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений.

Відповідно до умов вказаного Кредитного договору, відповідач отримала кредит в сумі 9000 гривень, що підтверджується чеком про електронний переказ коштів з первинним строком користування 14 календарних днів з дати отримання за процентною ставкою «Економ»/ «Стандарт». Ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". В свою чергу ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ". Первинний період користування кредитом - 14 днів з дня його надання, а черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду.

Умовами Кредитного договору передбачено, що Пролонгація строку користування Кредитом здійснюється Позичальником шляхом сплати ним процентів за весь попередній строк користування кредитом, що надає право позичальнику повернути кредит в останній день пролонгованого строку зі сплатою процентів за цей пролонгований строк. Пролонгований строк дорівнює первинному строку та обраховується з дня сплати процентів. Кількість пролонгацій не обмежена, однак, право на пролонгацію втрачається, якщо в результаті пролонгації загальна сума процентів досягне максимального розміру та становить 18000 грн. Після досягнення максимального розміру проценти не нараховуються.

У відповідності до п.8.1 Кредитного договору №11.04.2021-100000508 від 11.04.2021 року цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє протягом одного року.

Такі ж положення щодо істотних умов договору містяться в Паспорті споживчого кредиту, який підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, номер пароля Q173 яким підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування.

Зокрема, відповідно до п.2 Паспорту споживчого кредиту сума кредиту становить 9000 грн;первинний строк, на який надається кредит становить 14 календарних днів з дня його підписання.

Згідно, п.3 Паспорту споживчого кредиту процентна ставка становить 881,64%.

Крім цього, у п.4 Паспорту споживчого кредиту зазначено порядок повернення кредиту, зокрема кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). При обранні первинного строку сума кредиту 9000 грн та проценти у розмірі 2520 грн сплачується до 24.04.2021 року. Графік платежів при пролонгації:сума кредиту 9000 грн та проценти розраховані відповідно до вищезазначених умов сплачуються в останній день пролонгованого строку. Графік платежів при не обранні первинного строку та відсутності пролонгації сума кредиту 9000 грн та проценти розраховані відповідно до вищезазначених умов сплачуються в останній день максимального строку, на який надається Кредит.

При цьому Заявка на отримання кредиту в ТОВ «Споживчий центр», пропозиція про укладення Кредитного договору (оферти) № 11.04.2021-100000508 та Паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем 11.04.2021 року.

Указане свідчить, що між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного Договору.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за кредитним Договором позивач надав квитанцію про перерахування відповідачці коштів за кредитним договором №11.04.2021-100000508 в сумі 9 000 грн, за допомогою системи LIQPAY платіж , дата 11.04.2021. (а.с.35).

Відповідно до Витягу з Договору факторингу №301121-1 від 30.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір, у пункті 4.1.1 якого зазначеного, що Фактор має право набувати право вимоги до Боржника на всі суми, відступлені йому Клієнтом згідно цього договору. (а.с.41-45)

З Витягу з реєстру прав вимог №1 який є Додатком 2 до Договору факторингу №301121-1 від 30.11.2021, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» домовились про відступлення клієнтом факторові права вимоги за кредитним договором №11.04.2021-100000508 від 11.04.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших передбачених договором платежів, боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с.15).

Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за кредитним договором №11.04.2021-100000508 від 11.04.2021, перейшло до ТОВ «Новий колектор» на підставі Договір факторингу № 301121-1 від 30.11.2021 року. Даний факт відповідачем не оспорюється.

З Довідки про розмір простроченої заборгованості за Кредитним договором №11.04.2021-100000508 від 11.04.2021вбачається, що станом на 24.11.2023 загальна сума заборгованості перед ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» становить за Кредитним договором становить 23500 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8920 грн; заборгованість за відсотками 14580 грн (а.с.29).

З Повідомлення про відступлення права вимоги за Договором факторингу №301121-1 від 30.11.2021 із вихідним номером 663421/2 та з Вимоги про сплату заборгованості від 30.11.2021 за вихідним номером 663421/3 вбачається, що 30.11.2021 позивач склав зазначені документи, адресовані ОСОБА_1 у яких повідомив про укладення між ТОВ«НОВИЙ КОЛЕКТОР» та ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», Договору факторингу №301121-1 та реєстру №1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором №11.04.2021-100000508 від 11.04.2021 на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів. На підставі викладеного, позивач вимагав у відповідачки сплатити заборгованість на користь нового кредитора шляхом перерахування коштів в розмірі 23500 грн., що станом на 30 листопада 2021 року відповідає розміру заборгованості за кредитним договором №11.04.2021-100000508 від 11.04.2021 (а.с.28-29).

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

У частині третій вказаної статті зазначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону). Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.

Згідно з приписами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом..

Доводи відповідача щодо недоведеності позивачем, факту ознайомлення та підписання нею Умов та Правил надання банківських послуг суд вважає безпідставними. Оскільки, як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на сайті Кредитора, заявка, сформована на сайті Кредитора після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитором, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитора, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (мода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Підписання чи ознайомлення із Умовами та Правилами надання банківських послуг кредитний договір не передбачає. Окрім цього, без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на веб сайт товариства кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. ОСОБА_1 своїм електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, номер пароля Q173 підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних Позичальником умов кредитування.

Суд вважає, що підписавши спірний договір сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).

За ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постанова Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Посилання відповідача на те, що належними доказами, які підтверджують перерахування відповідачці певної суми коштів, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», чого на підтвердження позову відповідачем надано не було не заслуговують на увагу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам указаного Закону, є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору, а отже твердження відповідача, що поданий позивачем розрахунок, а саме, виписка (картка субконто) не є належним та допустимим доказом є помилковим. Разом із тим, дана виписка підтверджує рух коштів за рахунком ОСОБА_1 , вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року в справі № 367/4970/13-ц, зроблено висновок, що:«заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту в розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника».

Отже, спростувати розрахунок боргу за кредитом можливо лише в призмі оцінки доводів сторони, яка заперечує такий розрахунок.

Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовідносин між сторонами, зокрема, шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем. При цьому, ТОВ «Споживчий центр» належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, а відповідач отримав кредитні кошти, але належним чином не виконувала свої обов`язки за договором.

Разом із тим, відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості, інший розрахунок не подано, доказів належного виконання взятих зобов`язань за умовами договору не надано, що приводить до висновку про те, що уклавши вказаний договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.

А тому, доводи викладені у відзиві щодо відсутності доказів факту надання кредитних коштів, нарахування заборгованості за кредитним договору є безпідставними.

Також, судом встановлено, що відповідачем 28.04.2021 частково сплачено заборгованість у розмірі 3420,00 грн. та 80.00 грн., що відображено у виписці про рух коштів, та підтверджує факт отримання коштів

Враховуючи укладений 30.11.2021 між ТОВ «Споживчий Центр» та ТОВ «Новий Колектор» договір факторингу та те, що за умовами кредитного договору відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1ст. 81 ЦПК України не надала, відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 свої обов`язки за кредитним договором № 11.04.2021-100000508 від 11.04.2021 року не виконала, допустила заборгованість за кредитом у розмірі 23500,00 грн, з яких: 8920,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 14580,00 грн- заборгованість за нарахованими відсотками. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Новий Колектор» підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором на загальну суму 23500,00 грн.

Інші заперечення відповідача щодо позовних вимог суд вважає такими, що спрямовані на уникнення виконання умов кредитного договору та до уваги судом не беруться.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, яка сплачена банком при поданні позовної заяви до суду та складає 2147,00 грн.

На підставі ст. ст. 526, 530, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 265, 268, 279, 280-282 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (, вул. Алмазова Генерала, 13, офіс 601, м.Київ) заборгованість за кредитним договором № 11.04.2021-100000508 від 11.04.2021, у розмірі 23500,00 грн, з яких: 8920,00 грн заборгованість по тілу кредиту; 14580,00 грн- заборгованість за нарахованими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (, вул. Алмазова Генерала, 13, офіс 601, м.Київ) 2147 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2024

Суддя: М. Д. Новосад