КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року місто Київ

Справа № 362/5857/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/7527/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Желепи О.В. (суддя-доповідач), Мазурик О.Ф., Немировська О.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року (постановлена у складі судді Кравченко Л.М.)

у справі за позовом Керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області Коваля Р. в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок

ВСТАНОВИВ

Керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області Коваль Р. в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просить суд припинити громадянці російської федерації ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки загальною площею 2,2102 га, а саме: з кадастровим номером :04:015:0003, площею 3,1402 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:015:0018, площею 0,1700 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із частковим виконанням вимоги ухвали суду від 18 вересня 2023 року про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись з такою ухвалою, керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області 17 січня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить оскаржувану ухвалу скасувати та повернути справу для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що при зверненні з позовною заявою прокуратурою було сплачено судовий збір у встановленому законодавством розмірі. За твердженням прокурора, оскільки земельні ділянки не були предметом цивільно-правових угод, прокурор не може сплатити судовий збір, виходячи із експертної грошової оцінки спірного майна, адже остання на момент пред`явлення позову не проводилась. Натомість на момент пред`явлення позову прокуратурою було встановлено нормативну ціну спірної земельної ділянки станом на 01.01.2023 за офіційною інформацією - Довідником показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні, становить 26 531,00 грн за 1 га земель категорії «рілля» по Київській області, а тому вартість спільних земельних ділянок загальною площею 3,3102 га складає 87 822,92 грн, 1,5 % від якої(1 317,34 грн) є меншою за 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 рік (2 684 грн), а тому судовий збір сплачено у найменшому розмірі 2 684 грн.

Зазначає, що у випадку якщо визначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд. Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року позивачу поновлено строк на оскарження рішення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

01 лютого 2024 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання від представника позивача про усунення недоліків до якого надано квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11березня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2023 року керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області Коваль Р. в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом, в якому просить суд припинити громадянці російської федерації ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки загальною площею 2,2102 га, а саме: з кадастровим номером :04:015:0003, площею 3,1402 га, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :01:015:0018, площею 0,1700 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області та стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків, а саме:

1) зазначити відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача;

2) вказати місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс відповідача;

3) зазначити ціну позову з посиланням на докази дійсної вартості спірних земельних ділянок, визначеної згідно експертної грошової оцінки у відповідності до приписів Закону України «Про оцінку земель», у разі необхідності доплатити судовий збір та докази доплати надати суду.

05 жовтня 2023 року позивач подав суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із частковим виконанням вимоги ухвали суду від 18 вересня 2023 року про залишення позовної заяви без руху.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не виконана вимога щодо визначення ціни позову з посиланням на докази дійсної вартості спірної земельної ділянки (земля для садівництва, а не рілля), визначеної згідно експертної грошової оцінки у відповідності до приписів Закону України «Про оцінку земель», відповідно не доплачено судовий збір.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, ціна позову у даній справі повинна визначатися дійсною вартістю земельної ділянки.

Відповідно до ст. 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок визначається на рентній основі. Залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних ділянок може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо.

Експертна грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок. Грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, єдиною підставою для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є здійснення цивільно-правової угоди щодо неї. Натомість у цій справі позов стосується конфіскації земельної ділянки на користь Держави, а тому, за відсутності попередніх цивільно-правових угод, з яких можна було б встановити дійсну (ринкову) вартість земельної ділянки, підлягає застосуванню нормативна грошова оцінка.

За таких обставин колегія суддів погоджується із розрахунком судового збору наданого позивачем, який визначено за допомогою Довідника показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.01.2023, відповідно до якого 1,5 % від нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (87 822,92 грн) буде меншим (1 317,34 грн) за встановлений законодавством мінімум для даної категорії справи (2684 грн), а тому позивачем сплачено найменшу ставку судового збору у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року.

Також апеляційний суд звертає увагу, що згідно з ч.2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та ч.2 ст. 176ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Тобто процесуальний закон не покладає на позивача обов`язку на стадії подання позовної заяви проводити актуалізацію ринкової вартості земельної ділянки, що є предметом позову з урахуванням вимог Закону України «Про оцінку земель».

В ухвалі про залишення позову без руху, суд не визначив суму судового збору, яку позивач мав сплатити.

За таких обставин суд першої інстанції зробив неправильний висновок про невиконання позивачем вимог ухвали від 18 вересня 2023 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки суд не був позбавлений можливості вчинити дії щодо визначення попереднього розміру судового збору або вирішення питання про перерозподіл судових витрат при ухваленні у справі судового рішення.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвала про повернення позовної заяви позивачеві постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області - задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді: О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська