Справа № 296/937/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

06 лютого 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді - Петровської М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Дзюман О.І.,

позивачки - ОСОБА_1 ,

представника позивачки - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межових знаків, звільнення земельної ділянки, зобов`язання внести зміни до кадастрового плану земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої, з урахуванням заяви, поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0358 га розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЖТ від 10 серпня 1994 року, шляхом відновлення межових знаків, звільнення земельної ділянки та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області здійснити внесення змін до кадастрового плану вищенаведеної земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить 10/100 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , при якому наявна земельна ділянка площею 0,0358 га, зареєстрована за нею в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №621. В 2021 році позивачка звернулась до центру адміністративних послуг з метою введення права власності на земельну ділянку в єдиний реєстр речових прав на нерухоме майно, на що отримала відповідь про необхідність виготовлення земельної документації для отримання кадастрового номеру. 17.08.2021 від ТОВ «Підприємство «Житомирземпроект» надійшла відповідь про неможливість виготовлення документації у зв`язку із накладанням на її земельну ділянку суміжної земельної ділянки ОСОБА_3 . Позивач позбавлена можливості виготовити земельну документацію на належну їй земельну ділянку у зв`язку із накладенням, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06 травня 2022 року у даній справі відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

01.06.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що в матеріалах справи та в позові відсутні будь-які докази та інформація щодо порушення прав позивача відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області, жодних правовідносин з позивачем у управління не виникало. Разом з тим, у відповідності до Закону України «Про Державний земельний кадастр», рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру приймають кадастрові реєстратори, а не Головне управління Держгеокадастру. Також, у ОСОБА_1 відсутня документація із землеустрою та докази як звернення до розробника (заява, договір про надання послуг), так і до іншого розробника, позивачка не отримувала відмову кадастрового реєстратора. Позивачка обрала неналежний спосіб захисту порушених прав.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 10 січня 2023 року у вищевказаній справі призначено судову земельно-технічну експертизу та на час її проведення зупинено провадження у справі.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 27 березня 2023 року провадження у цивільній справі №296/937/22 поновлено з метою вирішення клопотання судового експерта від 10.03.2023 про надання додаткових матеріалів для проведення земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 липня 2023 року провадження у вказаній вище цивільній справі зупинено для продовження проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.01.2023, - на час проведення такої експертизи.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 04 вересня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 05 жовтня 2023 року, постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Денисенко М.В. в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Представник зазначила, що проведеною експертизою №581/08-2023 від 11.08.2023 встановлено накладення земельних ділянок, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером :08:029:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0358 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку виділено ОСОБА_1 , а отже наявні перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивачки. Також пояснила, що Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області порушено права ОСОБА_1 , оскільки нею за поданим запитом не отримано технічну документацію із землеустрою на земельну ділянку відповідача ОСОБА_3 .

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області - Горкуша М.А. подав до суду клопотання, відповідно до змісту якого розгляд справи просить провести без його участі, проти задоволення позову заперечує. В судовому засіданні 09.11.2023 вказав, що позов задоволенню не підлягає з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема: позивачка не зверталась до управління щодо внесення змін до кадастрового плану та останнє не наділено повноваженнями вносити такі зміни; до управління не надходила документація щодо земельної ділянки ОСОБА_3 та відповідальність за її неподання до управління покладається на її розробника; лист ТОВ «Підприємство «Житомирземпроект» має інформаційний характер, а позивачка не зверталась до інших розробників технічної документації, які мають можливість її виготовити; у разі наявності накладання земельних ділянок за викладених у даній справі обставин можливо звернутись до суду із позовом про скасування реєстрації суміжної земельної ділянки, натомість позивачкою обрано неналежний спосіб захисту порушених прав.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому ЦПК України порядку засобами поштового зв`язку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 10/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 249076851 від 19.03.2021.

У відповідності до інформаційної довідки №264096443 від 02.07.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 23/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ (без номера) від 10.08.1994, ОСОБА_1 на підставі рішення виконкому міської Ради народних депутатів від 9 червня 1994 року №330 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0358 га з цільовим призначенням «для обслуговування житлового будинку і господарських будівель», що розташована на території АДРЕСА_1 .

З витягу з Державного земельного кадастру № НВ-021 від 28.05.2021 вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :08:029:0007, площею 0,1000 га, з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яка розташована в АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_4 (360/100) та Житомирській міській раді (640/100).

Відомості про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :08:029:0007 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та реєстр прав власності на нерухоме майно не містить (інформаційна довідка № 294972562 від 17.01.2022).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ 24-000061 від 23.05.2000, земельна ділянка площею 0,0285 га з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування жилового будинку і господарських будівель», що розташована на території АДРЕСА_1 , на праві постійного користування передана на підставі рішення виконкому Житомирської міської Ради народних депутатів від 13 квітня 2000 року №224 гр. ОСОБА_5 .

У відповідності до листа ТОВ Підприємство Житомирземпроект № 51 від 17.08.2021 та доданого до нього зведеного плану земельних ділянок, останнє повідомило про неможливість виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з накладанням земельних ділянок садиби АДРЕСА_1 з кадастровими номерами :08:029:0008, :08:029:0007 та земельної ділянки садиби АДРЕСА_1 .

14.01.2022 ОСОБА_1 сформовано претензію на ім`я ОСОБА_3 , у якій позивачка повідомила, що позбавлена права виготовити технічну документацію на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , у зв`язку із накладенням суміжних земельних ділянок, та з метою врегулювання даного питання необхідно внести зміни до кадастрового плану земельних ділянок, для чого йому, як суміжному власнику, слід звернутись разом із нею до ТОВ Підприємство Житомирземпроект. Претензія отримана ОСОБА_3 16.01.2022.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Відповідно до ч.2 ст.90 Земельного кодексу України (далі ЗК України) порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За змістом ч.1-ч.3 ст.106 ЗК України, спосіб закріплення спільних меж між земельними ділянками визначається за згодою власників таких земельних ділянок. Витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними.

Межовими знаками можуть бути природні чи штучні споруди і рубежі (річки, струмки, канали, лісосмуги, рослинні смуги, дерева, стежки, рівчаки, стіни, паркани, огорожа, шляхові споруди, бетонні або металеві стовпи, плити, моноліти, камені, інші споруди і рубежі), що збігаються із межею земельної ділянки або спеціально встановлюються на ній. Межові знаки на водних об`єктах не встановлюються.

Власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду.

Місцезнаходження межових знаків у разі їх визначення або встановлення відображається у матеріалах землевпорядного проектування та геодезичних вишукувань, а також на кадастрових планах земельних ділянок (ч.5 ст.106 ЗК України).

Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок (ч.6 ст.106 ЗК України).

У відповідності до ст.107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Згідно зі статтею 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки; погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами; відновлення меж земельної ділянки на місцевості; встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі; виготовлення кадастрового плану.

Згідно зі статтею 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Велика Палата Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 514/1571/14-ц вказала, що за умови, що межа земельної ділянки позивача вже була відображена в технічній документації БТІ та технічній документації сторін, суд у межах заявлених позовних вимог зобов`язаний ухвалити рішення по суті таких вимог, а саме про поновлення межі земельної ділянки позивача із зазначенням ідентифікуючих ознак розміру і поворотних точок та іншого, або відмовити у позові в разі, якщо порушення, на які вказував позивач, не знайдуть свого підтвердження.

Так, позивачка, звернувшись до суду із цим позовом просить захистити порушене, на її думку право, зокрема, шляхом відновлення межових знаків, звільнення земельної ділянки.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що межові знаки, про відновлення яких просить позивачка, існували/існують та які саме це межові знаки, а також, що такі зникли, перемістилися або стали невиразними. Позивачкою не надано до суду ані технічної документації зі складання державного акту серії ЖТ (без номера) від 10.08.1994, ані іншої земельно-кадастрової/технічної документації на суміжні земельні ділянки, з якої можливо було б встановити наявність межових знаків, дійсної межі (із зазначенням ідентифікуючих ознак) земельної ділянки площею 0,0358 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , і її порушення (межі).

Згідно висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи від 11.08.2023 № 581/08-2023 встановити, чи накладається між собою та якою площею: земельна ділянка з кадастровим номером :08:029:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельна ділянка площею 0,0358 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку виділено ОСОБА_1 на підставі Державного акту серії ЖТ на право приватної власності на земельну ділянку від 10 серпня 1994 року, - не вбачається за можливе у зв`язку із: незадоволенням клопотання експертів в частині надання додаткових матеріалів; відсутністю технічної документації (первинної) із землеустрою, на підставі якої було визначено площу та межі земельної ділянки площею 0,0358 га, яка зазначена в державному акті від 10.08.1994; відсутністю значень координат, які відображають просторове розташування земельної ділянки площею 0,0358 га.

Що стосується вказівок (не є відповіддю на поставлене судом запитання) експертів у висновку на те, що земельні ділянки (по АДРЕСА_1 та №:08:029:0007) перетинаються та утворені плями накладання, а також, що територія, на якій розташований гараж ОСОБА_1 , орієнтовно відноситься до будинковолодіння АДРЕСА_1 , - то наведені дані є узагальненими, мають інформативний характер, оскільки не грунтуються на правовстановлюючих документах та технічній документації, не доводять факту зайняття/користування частини належної позивачці земельної ділянки відповідачем ОСОБА_3 , а тому не можуть бути взяті судом до уваги.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_6 надав пояснення, аналогічні за змістом висновку від 11.08.2023 № 581/08-2023, який міститься у матеріалах справи.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_3 є власником/користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :08:029:0007, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , натомість за наявними у справі матеріалами такими власниками є ОСОБА_4 та Житомирська міська рада, а ОСОБА_3 є власником 23/100 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що є відмінною адресою від АДРЕСА_3 (розташування земельної ділянки з кадастровим номером :08:029:0007).

Щодо вимоги позивачки зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області здійснити внесення змін до кадастрового плану земельної ділянки площею 0,0358 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , то вона є безпідставною.

Так, позивачкою взагалі не обгрунтовано дану позовну вимогу, не зазначено, які зміни потрібно внести до кадастрового плану земельної ділянки та на підставі чого, чому такі зміни має вносити саме відповідач та якою правовою нормою це передбачено.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об`єкти Державного земельного кадастру.

Згідно ч.1, ч.4 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» , внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні.

Рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (ч.2 ст.39 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Враховуючи наведене, вимога зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області здійснити внесення змін до кадастрового плану, не грунтується на приписах Закону України «Про Державний земельний кадастр» та задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з вищевикладеного, оскільки позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що її право порушене відповідачами, а також того, що межа земельної ділянки порушена відповідачем ОСОБА_3 і є необхідність відновлення межових знаків, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 141, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ), Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (10002, м.Житомир, вул.Довженка, 45, код ЄДРПОУ 39765513) про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межових знаків, звільнення земельної ділянки, зобов`язання внести зміни до кадастрового плану земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.02.2024.

Суддя М. В. Петровська