ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2211/24 Справа № 203/3386/23 Суддя у 1-й інстанції - Ханієва Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року в цивільній справі номер 203/3386/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулось АТ КБ «ПриватБанк» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 18758,81 доларів США за кредитним договором №MR14GK11060021 від 15.05.2007 року.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернуто позивачу.

Із вказаним судовим рішенням не погодився позивач АТ КБ «ПриватБанк», подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року по справі №203/3386/23 про повернення позовної заяви та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду..

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Повертаючи позовну заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції вказав, що позивачем не були усунуті недоліки, вказані в ухвалі Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без руху.

Проте, позовна заява повністю відповідає вимогам нового цивільно-процесуального кодексу України, а саме ст. 175, 177 ЦПК України. У позовній заяві чітко зазначено зміст позовних вимог, і разом з позовною заявою, були надані усі необхідні та наявні у позивача докази по справі.

Суд мав можливість належним чином дослідити та оцінити зазначені докази у сукупності на наступних етапах судового розгляду, однак натомість вирішив залишити позовну заяву без руху, а потім повернути її.

Суд першої інстанції порушив норми процесуального права, застосувавши норму закону, яка не підлягала застосуванню, а саме ч. 3 ст. 185 ЦПК України, та не застосував норму закону, яка підлягала застосуванню до даних правовідносин, а саме ст. 187 ЦПК України, згідно з якою на підставі позовної заяви, що відповідає вимогам процесуального закону щодо її оформлення, суддя відкриває провадження у цивільній справі. Суд першої інстанції вказаного не врахував, безпідставно залишив без руху та передчасно повернув позовну заяву позивачу, чим допустив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права позивача на судовий захист.

Від відповідача ОСОБА_1 відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статі 369 ЦПК України апеляційна скарга на вказану ухвалу суду першої інстанції підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до частини 13 статі 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що в червні 2023 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулось АТ КБ «ПриватБанк» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 18758,81 доларів США за кредитним договором №MR14GK11060021 від 15.05.2007 року (а.с. 1-27).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 32-32зв).

Постановляючи ухвалу про повернення позову, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги ухвали суду від 14 серпня 2023 року про залишення позовної заяви без руху не виконано.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов цього висновку з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктами 2-9 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частин першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України», яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (пункт 25 рішення у справі «Кутій проти Хорватії»).

Крім того, ЄСПЛ у пункті 35 рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії», пункті 32 рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

З матеріалів справи вбачається, що в червні 2023 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулось АТ КБ «ПриватБанк» з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 18758,81 доларів США за кредитним договором №MR14GK11060021 від 15.05.2007 року.

До позовної заяви додано, зокрема оригінал розрахунку заборгованості (а.с. 7-12).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху з підстав не зазначення в позовній заяві обґрунтованого розрахунку та визнання долученого до позовної заяви розрахунку необґрунтованим.

За таких обставин суд першої інстанції, з підстав наведених в ухвалі від 14 серпня 2023 року, дійшов помилкового висновку про те, що позов АТ КБ «ПриватБанк» не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а в подальшому про визнання позовної заяви неподаною і повернення її позивачу, припустився надмірного формалізму. Оскільки оцінка законності та обґрунтованості позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» має бути надана судом при прийнятті рішення у справі у відповідності до положень статті 264 ЦПК України.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, заслуговують на увагу, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до ст. 379 ЦПК України і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити, ухвалу Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05 грудня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: