Провадження № 2/369/132/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Фінагеєвої І.О.,

за участю секретаря: Херенкової К.К.

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/12078/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частини житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. перебувала цивільна справа №369/12078/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частини житлового будинку.

Так, позивачка ОСОБА_2 звернулася 24 вересня 2020 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частини житлового будинку, та просила виділити їй в натурі 39/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів понесені нею судові витрати та витрати на правову допомогу.

Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30 вересня 2021 року, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 12 жовтня 2021 року постановлено прийняти до розгляду цивільну справу №369/12078/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про виділ в натурі частини житлового будинку, та призначено підготовче засідання.

Від відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за основним позовом 09 лютого 2021 року надійшов зустрічний позов до ОСОБА_2 про стягнення витрат на відновлення порушеного права та про відшкодування шкоди.

Відповідачі просили прийняти вказаний зустрічний позов до провадження, та розглядати його разом з первинним позовом, за правилами загального позовного провадження. У мотивувальній частині рішення дати оцінку та визнати зловживання правом, порушення у вигляді подання безпідставного позову. Тобто без достатніх правових підстав (доказів) необхідних для правомірного звернення до суду з боку відповідача по зустрічному позову, так як такі безпідставні позовні вимоги загрожують їх конституційним та цивільним правам, що призвело до необхідності відновлення їх порушеного права, та з вимушеними витратами на правову допомогу; стягнути з Відповідача по зустрічному позову - ОСОБА_2 на користь Позивачів по зустрічному позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з розподілом, у рівних долях: суму збитків понесених у зв`язку з відновленням порушеного права, по оплаті адвокату за консультацію, підготовку відзиву на первинний позов, зустрічної позовної заяви, та інших процесуальних документів, згідно Протоколу № 1 від 17.11.2020 року, та Акту виконаних робіт № 1 від 25.01.2021 р., у розмірі 12500 00 грн., та Акту виконаних робіт № 2 від 02.02.2021 р., у розмірі 7500,00 грн.; витрати по оплаті послуг адвоката у судовому процесі, у відповідності до Протоколу № 1 від 05.10.2018 року у сумі 2000, 00 грн.; витрати на оплату по отриманні інформації з БТІ - 550, 80 грн.; витрати на сплату судового збору 908, 00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року зустрічний позов повернуто заявникам.

Постановою Апеляційного суду від 12 вересня 2024 року ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 вересня 2023 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечував щодо прийняття зустрічного позову.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд дослідивши подану зустрічну позовну заяву, прийшов до висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову та повернення позову позивачам, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 30 ЦПК України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в суді за місцем розгляду первісного позову.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Згідно з ч.2 цієї норми зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За ч.3 ст.193 ЦПК Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Суд наголошує, що прийняття зустрічного позову дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Однак, вирішуючи питання про прийняття до розгляду зустрічного позову, слід виходити з такого.

У своїх постанові від 27.01.2021 у справі №908/1688/20, у постанові Великої Палати від 13.03.2019 № 916/3245/17 Верховний Суд зазначав, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним, при цьому взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах.

Так, підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Вивчення змісту первісного та зустрічного позову свідчить про те, що фактично вони обґрунтовані різними підставами, до позовних заяв додані різні докази, предмет доказування є різним.

Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Водночас, як вбачається зі змісту зустрічного позову, в якому позивач просить суд визнати зловживання правом, порушення у вигляді подання безпідставного позову, стягнути з відповідача по зустрічному позову - ОСОБА_2 на користь позивачів по зустрічному позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суму збитків понесених у зв`язку з відновленням порушеного права по оплаті адвокату за консультацію, підготовку відзиву на первинний позов, зустрічної позовної заяви, та інших процесуальних документів, що фактично є заявою простягнення судових витрат, а не зустрічним позовом.

Суд звертає увагу, що задоволення зустрічного позову в даному випадку не доводить відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, який за наявності визначених законом підстав, може бути задоволеним. Ухвалення рішень за кожним з позовів залежатиме від того, чи будуть доведені сторонами обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Тому ризик ухвалення суперечливих або взаємовиключних рішень в даному випадку відсутній.

Отже, позовні вимоги первісного і зустрічного позову не взаємопов`язані між собою, зустрічний позов по суті є заявою про стягнення судових витрат, а відтак задоволення зустрічного позову жодним чином не виключає задоволення первісного позову, вимоги за позовами не можуть зараховуватися, оскільки є різнорідними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що об`єднання в одне провадження вказаних позовів суперечитиме положенням ст.193 ЦПК України, та призведе до затягування розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи, що судом не встановлено взаємопов`язаності позовів та доцільності їх спільного розгляду, а також можливості виключення задоволення первісного позову у разі задоволення зустрічного (ч.2 ст.193 ЦПК), зустрічний позов підлягає поверненню позивачеві.

В свою чергу повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє позивачів за зустрічним позовом подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 193, 194, 197 суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на відновлення порушеного права та про відшкодування шкоди, - відмовити та повернути позов позивачам.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби у Києво-Святошинському районі Київської області повернути ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , сплачений нею при подачі зустрічної позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., згідно квитанції № 0.0..1 від 02 лютого 2021 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15 січня 2025 року.

Суддя: Інна ФІНАГЕЄВА