Справа № 577/319/24
Провадження № 2/577/288/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на підставі судового наказу виданого Конотопським міськрайонним судом 26.09.2018 р. на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 ч. заробітку (доходу) до 1/6 ч. з усіх видів заробітку; на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу виданого Конотопським міськрайонним судом 23.08.2022 р. на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 ч. заробітку (доходу) до 1/6 ч. з усіх видів заробітку. Вимоги обгрунтовує тим, що у 2011 р. перебував у шлюбі зі ОСОБА_3 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_4 . У період часу з 2018 р. по 2022 р. проживав без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , у їх родині ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_5 . 26.09.2018 р. наказом суду з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 ч. заробітку. Після винесення рішення про стягнення аліментів його матеріальне становище значно погіршилося. Звільнившись з лав ЗСУ у червні 2023 р., отримує невелику заробітну плату. ОСОБА_2 у 2023 р. звернулася до виконавчої служби з наказом про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 ч. заробітку. Батьку виповнилося 67 р., мати та брат інваліди ІІ гр., яких він доглядає надаючи матеріальну допомогу, що і змусило звернутися до суду.

ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлені.

Судом встановлено, що судовим наказом Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 26.09.2018 р. зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 ч. його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 12.09.2018 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). Судовим наказом Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 23.08.2022 р. зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 ч. його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 04.08.2022 р. до досягнення дитиною повноліття (а.с.6).

Ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч.3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що після винесення рішень про стягнення аліментів його матеріальне становище значно погіршилося, звільнившись з лав ЗСУ у червні 2023 р., отримує невелику заробітну плату, утримує батьків та брата інваліда ІІ гр.

Ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На переконання суду, зменшення заробітної плати, не є безумовною підставою для зміни їх розміру.

ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку зі сплатою аліментів на двох дітей, зменшенням заробітної плати.

Доказів надання матеріальної допомоги батькам і брату позивачем суду не надано.

Суд звертає також увагу на те, що відповідно до судових наказів від 26.09.2018 р. та 23.08.2022 р. розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а їх зменшення без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів визначених судовими наказами Конотопського міськрайонного суду Сумської обл. від 26.09.2018 р. та 23.08.2022 р., тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити (Правова позиція ВС викладена у справі №565/2071/19).

Керуючись, ст. ст. 141, 150, 180-184, 192, 197 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 15, 76-78, 81, 89, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 14 березня 2024 року.

Суддя Гетьман В. В.