Справа № 463/3555/23
Провадження № 2/463/199/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання Косопуд М.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності та усунення перешкод у користуванні,-

встановив:

позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4 є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на металевий окремо-стоячий гараж «№ В 604», що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м. в порядку спадкування; зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні металевим окремо-стоячим гаражем «№ В 604», що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м., шляхом звільнення металевого гаражу від своїх особистих речей.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла двоюрідна сестра позивача - ОСОБА_4 . Згідно з довідкою №19/01-16 від 15 вересня 2022 року, виданою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Костишин Богданою Тарасівною, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем померлої сестри. Після смерті такої, з метою реалізації своїх спадкових прав, позивач звернувся за видачою свідоцтва про право на спадщину за законом на металевий окремо-стоячий гараж № В 604, як об`єкт рухомого майна, що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м. до раніше вказаного нотаріуса. Проте, у вчиненні нотаріальної дії позивачу було відмовлено з тієї підстави, що такий не надав документів, які б підтверджували родинні відносини між спадкодавцем- ОСОБА_4 та її спадкоємцем- ОСОБА_1 .

Більше того, зазначає, що гараж двоюрідна сестра успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Щодо підстави набуття у власність оспорюваного об`єкта ОСОБА_5 , вважає, що такою є Рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова від 19 листопада 1991 року, яким дозволено встановити металеві гаражі, зокрема і чоловіку його двоюрідної сестри- ОСОБА_5 . Окрім цього, після смерті сестри, за замовленням позивача було виготовлено технічний паспорт об`єкта, який, як вважає останній, підтверджує факт наявності гаража.

Зазначив, що являється єдиним спадкоємцем своєї двоюрідної сестри та на підставі залишеного нею заповіту успадкував квартиру.

Ще за життя сестри, остання дозволила тимчасове використання гаража відповідачем, який зберігає там належні йому речі та зобов`язувався звільнити приміщення при першій вимозі.

Вважає, що його право власності, як спадкоємця порушується відповідачем, адже неодноразові вимоги звільнити гараж від особистих речей, ігноруються та відповідач продовжує безпідставно користуватися майном. Відтак, виникла необхідність у захисті свого порушеного права та, відповідно, зверненні із позовною заявою до суду, адже у позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості.

Ухвалою суду від 23 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив такі задоволити. Додатково надав оригінали документів, належним чином завірені копії, яких долучено до позовної заяви, для безпосереднього їх дослідження судом та повідомив, що на час розгляду справи в суді, спір не врегульовано та його право власності продовжує порушуватися відповідачем. Додатково повідомив, що спірний гараж не являється нерухомим майном, оскільки не має фундаменту. Гараж є металевою конструкцією, яка встановлена на бетонній основі.

У відзиві на позовну заяву, що був скерований на адресу суду 17 листопада 2023 року представником відповідача ОСОБА_2 , висловлені заперечення по суті позовних вимог. Зокрема, така вважає, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем у справі, адже не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , а відтак позов заявлено до неналежного відповідача. Більше того, вказує на відсутність підстав для задоволення позову, покликаючись на те, що позивачем не надано доказів того, що померлій - ОСОБА_4 , належав на праві власності металевий окремо-стоячий гараж з № В 604, що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м. Зазначає, що Технічний паспорт, виготовлений позивачем не є тим документом, що підтверджує право власності останнього на гараж, а Рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів м Львова від 19 листопада 1991 року не підтверджує право власності на такий об`єкт за ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 висловлені аналогічні пояснення до тих, що наведені у відзиві на позовну заяву, окрім того, додатково зазначено, що у заповіті спадкодавець не згадувала про металевий гараж, що свідчить про те, що останній не належав їй на праві власності.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть встановлюватися факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав.

Суд встановив, що із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Костишин Богдани Тарасівни від 13 квітня 2023 року №6/02-14 вбачається, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на металевий окремо-стоячий гараж № НОМЕР_1 , що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресою м. Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м. є неможливість встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем- ОСОБА_4 та спадкоємцем- ОСОБА_1 та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Щодо встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Так судом встановлено, що відповідно до архівної довідки від 08.03.2023 року(а.с. 14) , виданої ОСОБА_1 , батьками ОСОБА_6 (батька ОСОБА_7 ) є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_10 (матері ОСОБА_1 , а.с. 16) її батьками є також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Отже, з наявних документів слід зробити висновок, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 є рідними братом та сестрою.

Із свідоцтва про одруження батьків позивача, тобто ОСОБА_12 та ОСОБА_10 (у цьому документі зроблена описка у написанні прізвища матері, адже правильно « ОСОБА_13 ») вбачається, що матері присвоєно прізвище « ОСОБА_14 » (а.с. 17).

У свідоцтві про народження ОСОБА_15 (правильно ОСОБА_13 ) також наявна описка і у написанні прізвища батьків, адже з такої вбачається, що її батьками є ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , тобто знову ж таки у написанні прізвища зроблені аналогічні описки (а.с. 19).

Із наступного документа, а саме, із свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_15 вбачається, що останній присвоєно прізвище « ОСОБА_18 ».

Вищевказані документи, в їх сукупності та взаємозв`язку, дають суду можливість дійти висновку про доведення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як між двоюрідними братом та сестрою.

Що стосується позовної вимоги про встановлення права власності позивача на металевий окремо-стоячий гараж з № В 604, що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник», що за адресоюм: Львів, вул. Таджицька, 6, площею 17,7 кв.м., суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, одним із способів такого захисту може бути і визнання права власності.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Як вбачається із довідки приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Костишин Богдани Тарасівни від 15.09.2022 року №19/01-16 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_4 .

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зокрема, позивачем у якості додатка до позовної заяви долучено документ, який фактично містить пропозицію встановити металічні гаражі з метою раціонального використання площі по АДРЕСА_1 , таким являється Акт обстежень депутатською комісією територій під спорудження металічних гаражів біля вул. Таджицькій від 27.11.1991 року. В подальшому на підставі Рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів м. Львова від 19.11 1991 року №686 про будівництво гаражів по АДРЕСА_1 дозволено, зокрема і ОСОБА_5 , встановити металевий гараж згідно розроблених проектних пропозицій.

Відповідно до свідоцтва про одруження від 14 вересня 1963 року, виданим Львівським міським палацом, ОСОБА_5 є чоловіком ОСОБА_4 .

В силу п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, а відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , така настала ІНФОРМАЦІЯ_4 . Із відповіді 4 Львівської державної нотаріальної контори Львівської області від 23.02.2024 року за вих. № 295/01-16, котра скерована на адресу суду засобами поштового зв`язку на виконання ухвали суду від 08.02.2024 року вбачається, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є його дружина- ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого чоловіка також і належне йому право власності на вказаний гараж.

Оскільки, як вказано вище, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно із довідкою приватного нотаріуса є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такий відповідно успадкував право останньої на спірний гараж.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивач в іншій спосіб, окрім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовної вимоги з вищевказаних підстав.

Після смерті сестри, на замовлення позивача було виготовлено Технічний паспорт на гараж , який і містить його основні технічні характеристики (інвентаризаційна справа №1200 від 18.04.2022 року та зареєстрований за №ТІ 01:9724-8272-9889-07790). Зокрема в технічному паспорті вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з гаражним кооперативом «Пасічник» знаходиться окремо-стоячий гараж № НОМЕР_1 площею 17,7 м.кв. Згідно технічних характеристик стіни, покрівля та перекриття гаража металеві.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 181 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Об`єктами будівництва, у розумінні абз. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

На відміну від нерухомого майна, переміщення якого неможливе без їх знецінення та зміни призначення, тимчасові споруди мають відмінності, зокрема, виготовляються з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2020 року у справі № 283/240/18 досліджувалося питання розмежування капітальної споруди та тимчасової споруди, а також нормативні вимоги щодо облаштування фундаменту і зроблено такі висновки:

«26. За нормами ДБН В.2.1-10-2009 "фундамент - частина будівлі чи споруди, переважно підземна, яка сприймає навантаження від споруди і передає їх на основу, складену ґрунтами (природну) чи штучну".

Фундаменти поділяють на фундаменти мілкого та глибокого закладання.

Фундаменти мілкого закладання мають такі особливості:

- навантаження на основи передаються в основному через підошву фундаменту;

- співвідношення зовнішніх розмірів (висоти і ширини) складають не більше 4, що дозволяє розглядати такі фундаменти при їх повороті, як жорсткі конструкції;

- фундаменти влаштовують у відкритих котлованах або в порожнинах, утворених в масивах ґрунту.

Фундаменти глибокого закладання мають такі особливості:

- навантаження на основи передаються в через підошву фундаменту і бокову поверхню;

- співвідношення зовнішніх розмірів (висоти і ширини) більше 4;

- фундаменти влаштовують шляхом заглиблення в ґрунтовий масив або в порожнини, розташовані в масиві.

…віднести бетонну основу до поняття "фундамент", не є можливим.»

Наведені висновки свідчать про те, що металевий гараж підпадає під визначення стаціонарної тимчасової споруди, без улаштування фундаменту та не являється нерухомим майном.

Вказаний в позові номер гаража - « НОМЕР_1 » не може вважатись номер приміщення, шо визначає його адресу, оскільки, як вказано вище, даний гараж не являється об`єктом нерухомого майна, а вказана нумерація не підтверджується жодними правовстановлюючими документами. Однак, як вбачається з фотознімку (а.с. 43) на гаражі дійсно розміщена позначка «В604»

Таким чином, суд вважає, що за позивачем, в порядку спадкування слід визнати право власності на металевий окремо-стоячий гараж з позначкою «№ В 604», як об`єкт рухомого майна.

Стосовно позовної вимоги, яка стосується зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні гаражем, шляхом звільнення від своїх особистих речей, така не підлягає задоволенню, як передчасно заявлена, оскільки лише після набуття законної сили даним рішення суду, позивач набуває право власності на спірний гараж та право вимоги про усунення перешкод у користуванні.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 76-82, 223, 229, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задоволити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на металевий окремо-стоячий гараж з позначкою «№ В 604», як об`єкт рухомого майна, що знаходиться біля гаражного кооперативу «Пасічник» за адресою АДРЕСА_1 , площею 17,7 кв.м. у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 11 березня 2024 року.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Г.Б. Жовнір