ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/205/24

Провадження № 22-ц/4820/553/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю представника ТОВ «Нафтаекспрес» Керницької І. Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2024 року (суддя Продан Б. Г.) про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтаекспрес» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Пелігро» про визнання договорів недійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ТОВ «Нафтаекспрес», дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

ТОВ «Нафтаекспрес» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Пелігро» про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності правочинів.

02 січня 2024 року позивач подав заяву про забезпечення позову. В обґрунтування вимог зазначав, що боржник у виконавчому провадженні № 72169019 ОСОБА_2 не виконує рішення Господарського суду Хмельницької області від 14 лютого 2023 року. З метою уникнення погашення заборгованості відчужив усе належне йому майно на користь батька ОСОБА_1 . Новий власник також може відчужити майно, а тому невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або унеможливить ефективний захист порушеного права.

Тому ТОВ «Нафтаекспрес» просило накласти арешт на транспортний засіб марки «KNAPEN K-200» 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та на транспортний засіб марки «DAF» модель FT 95XF 430 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_1 , із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії із вказаними об`єктами рухомого майна.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2024 року заяву ТОВ «Нафтаекспрес» задоволено частково. Накладено арешт на транспортні засоби, які належать ОСОБА_1 , марки «KNAPEN K-200» 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та марки «DAF» модель FT 95XF 430 2002 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 . В решті вимог заяви відмовлено.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Посилається на незаконність судового рішення. Суд не взяв до уваги те, що рішення суду за наслідками розгляду позовної заяви про визнання недійсними договорів не підлягає примусовому виконанню. Накладення арешту на транспортні засоби є неспівмірним із заявленими вимогами.

У відзиві представник ТОВ «Нафтаекспрес» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення з огляду на безпідставність її доводів. Зазначає, що невжиття заходів забезпечення ускладнить або унеможливить ефективний захист або поновлення порушеного права позивача.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заяви не заслуговують на увагу з таких підстав.

На підставі частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Нафтаекспрес», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Пелігро» про визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу транспортних засобів. Між сторонами існує спір. На думку позивача ОСОБА_2 (боржник у виконавчому провадженні № 72169019) відчужив транспортні засоби батькові ОСОБА_1 з метою уникнення погашення заборгованості, стягнутої за рішенням суду.

Згідно з інформацією про виконавче провадження № 72169019 станом на 03.10.2023 заборгованість боржником не сплачена, сума до стягнення складає 578102,41 грн.

Отже, за встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позовних вимог не позбавляє відповідача права на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Доводи апеляційної скарги про неспівмірність заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами не ґрунтуються на законі.

Відповідно до частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається не лише з метою виконання можливого рішення суду про задоволення позву, у й у випадку, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Верховний Суд у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 прийшов до висновку, що у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Зазначений висновок на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України апеляційний суд враховує при застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин.

На думку колегії суддів невжиття заходів забезпечення позову у справі може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав ТОВ «Нафтаекспрес» в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

З огляду на викладене суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта