Справа № 531/395/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

за участі: секретаря судового засідання Дятел О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Карлівський районний відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Карлівський РВ ДВС у Полтавському районі Полтавській області Східного МУМЮ про звільнення від сплати нарахованої заборгованості зі сплати аліментів в сумі 308 809,83 грн. В обґрунтування позову вказав, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Карлівським районним судом Полтавської області 18.10.2011 року було видано виконавчий лист № 2-621/11 про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини. За усною домовленістю сторони погодили, що позивач буде добровільно сплачувати аліменти починаючи з 23.03.2018 року, а тому виконавчий документ було повернуто стягувачу ОСОБА_3 за її заявою. У період 2018-2023 р.р. позивач допомагав дитині. Однак, 17.08.2023 року відповідач повторно подала до органу ДВС заяву про примусове стягнення аліментів, оскільки дізналася що позивач проходить службу у Збройних Силах України. Про повторне пред`явлення виконавчого листа позивач дізнався лише у листопаді 2023 року, копія постанови про відкриття виконавчого провадження йому не направлялася. Вважає, що державний виконавець взагалі не мав права нараховувати борг, оскільки виконавчий лист було повернуто, строк його пред`явлення відповідачем було пропущено. За таких обставин просить звільнити позивача від сплати нарахованої заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 72565444 в сумі 308 809,83 грн. за період з 2018 року по 01.11.2023 року.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 22.02.2024 року цивільну справу передано для розгляду до Ленінського районного суду м. Кіровограда за підсудністю.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

12.04.2024 року представник відповідача адвокат Ковальова Т.П. подала до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнала та вказала, що позивач у період з 2011 року по 2018 рік жодного разу не намагався виконувати рішення суду про стягнення аліментів на утримання спільної дитини сторін, так як станом на 26.03.2018 року за ним уже рахувалася заборгованість у розмірі 56876,38 грн. Оскільки у зв`язку із несплатою аліментів до позивача виконавцем були застосовані обмеження у виїзді закордон та у праві керування транспортними засобами, він у березні 2018 року змусив відповідача написати заяву про повернення виконавчого листа, обіцяючи при цьому сплачувати аліменти. Однак у 2018-2023 р.р. відповідач не отримала жодного платежу. Вказала, що повернення стягувачу виконавчого листа не позбавляє права повторно пред`явити його до виконання, строк пред`явлення відповідачем не пропущено. При цьому. Позивач не надав доказів наявності істотних причин, які можуть бути підставою для його звільнення від сплати заборгованості по аліментах, які доказів сплати ним аліментів. За таких обставин просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач 03.12.2024 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить розгляд справи провести без його участі. У судовому засіданні 07.10.2024 року позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та вказав, що він завжди працював офіційно та добровільно допомагав своїй дитині. Аліменти сплачував не через банківську установу, чеки не збереглися.

Представник позивача 02.12.2024 року подав до суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи без його участі. У судовому засіданні 07.10.2024 року позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Вказав, що позивач знаходиться у вкрай нужденному стані.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. У судовому засіданні 07.10.2024 року позовні вимоги не визнала та вказала, що вона не отримувала від позивача жодних коштів на утримання дитини. У 2018 році вона була змушена забрати виконавчий лист, оскільки позивач пообіцяв їй сплачувати аліменти добровільно, однак не робив цього. Протягом 2011-2018 рр. вона неодноразово зверталася до державного виконавця з приводу стягнення аліментів, але виконавець повідомляла її про те, що боржник офіційно не працює. Позивач став сплачувати аліменти лише у лютому 2024 року.

Представник відповідача 03.12.2024 року подала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, проти задоволення позову заперечила та просить розгляд справи провести без її участі. У судовому засіданні 07.10.2024 року представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 11).

18.10.20211 Карлівським районним судом Полтавської області в цивільній справі № 2-612/11 видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.07.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 26).

Дане рішення перебувало на виконанні у Карлівському ВДВС, що сторонами не заперечується.

23.03.2018 року ОСОБА_6 подала до Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області заяву про повернення виконавчого листа стягувачу (а.с. 16).

17.08.2023 року ОСОБА_3 подала до Карлівського ВДВС у Полтавському районі Східного МУМЮ заяву про прийняття до виконання вказаного виконавчого листа (а.с. 19).

17.08.2023 року державним виконавцем Карлівського ВДВС у Полтавському районі Східного МУМЮ відкрито виконавче провадження № 72565444 з примусового виконання вказаного рішення суду та надіслано копію даної постанови сторонам виконавчого провадження (а.с. 20, 21).

Відповідно до розрахунку державного виконавця Карлівського ВДВС у Полтавському районі Східного МУМЮ заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів за вказаним судовим рішенням станом на 17.08.2023 року за період з 22.03.2018 року по 17.08.2023 року становить 217871,15 грн. (а.с. 10).

Згідно довідки ОК-5 стосовно ОСОБА_1 він у 2018 році отримав дохід у загальному розмірі 55800 грн., у 2019 році 105395,21 грн., у 2020 році 155775,42 грн., у 2021 році 91367,76 грн., у 2022 році 404103,97 грн., у 2023 році 746008,81 грн., а всього за період з 2018 року по 2023 рік він отримав дохід у розмірі 1558451,17 грн. (а.с. 94-99).

Як вбачається з довідки в/ч НОМЕР_1 від 01.09.2023 року № 1213 ОСОБА_1 у період з 24.02.2023 року по 31.08.2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України (а.с. 14).

Відповідно до розрахунку державного виконавця Карлівського ВДВС у Полтавському районі Східного МУМЮ заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів за вказаним судовим рішенням станом на 27.11.2024 року за період з 22.03.2018 року по 27.11.2024 року відсутня (а.с. 115-117).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів.

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

При цьому, позивач не заявляв вимог про визнання протиправним та скасування складеного державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, а тому суд не надає оцінку його доводам про неправильність такого розрахунку та порушення порядку його складання.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 цього Кодексу.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, враховуючи принципи змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, встановлені ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд позбавлений можливості самостійно витребовувати від відповідних державних і громадських організацій, установ всі необхідні документи та докази наявності обставин, з якими закон пов`язує звільнення платника аліментів від нарахованої заборгованості по аліментам.

Водночас, доводи позивача зводяться до оцінки правомірності складеного державним виконавцем розрахунку заборгованості, а доказів наявності в нього тяжкої хвороби або інших обставин, що мають істотне значення ним не надано. Правом на подання клопотань про витребування доказів, призначення судових експертиз, які могли б підтвердити дані обставини позивач не скористався.

Більш того, станом на час розгляду справи судом, заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 10-13, 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Карлівський районний відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (39500, Полтавська область, м. Карлівка, Полтавський шлях, 54, ) про звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.12.2024 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний