Справа № 175/1025/23
Провадження № 2/175/226/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2024 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: судді Дараган Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Коломоєць Т.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Скочко Ольга Анатоліївна,

відповідачка ОСОБА_2 ,

представник відповідачки адвокат Сергієвська Анетта Юріївна,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В позові зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , з якою позивач постійно проживав з 1993 року по день її смерті. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2101», державний реєстраційний номер 1878 ДНЮ. При житті померла склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно вона заповіла позивачу. Також спадкоємицею першої черги є донька померлої відповідачка, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно з діючим законодавством позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, так як не може підтвердити факт свого постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Позивач просить суд встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, та визнати за ним право власності на спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ДНЮ, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Скочко О.А. заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити в повному обсязі.

Позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що посилання відповідачки на те, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту, є безпідставними, оскільки позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому визначив однією з вимог встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з урахуванням того, що цей факт може вплинути на спадкові права й обов`язки іншої спадкоємиці та між ними наявний спір. Позивач є спадкоємцем за заповітом їхньої з відповідачкою матері, яка самостійно на власний розсуд зробила таке особисте розпорядження на випадок своєї смерті. До того ж, позивач, як і відповідачка є спадкоємцем першої черги після смерті матері.

В судовому засіданні відповідачка та її представник адвокат Сергієвська А.Ю. позов визнали частково, проти встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не заперечують. В частині визнання права власності на спадкове майно зазначили, що ці вимоги позивача безпідставні, оскільки вони є передчасними, так як за умови встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем будь-яких перешкод у позивача щодо отримання свідоцтва про право на спадщину не буде, тому просили суд відмовити в задоволенні позову в цій частині. Крім того, відповідачка зазначила, що вона та її родина, так само як позивач та його родина проживали за однією адресою разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час її смерті.

Відповідачкою подано відзив на позову заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги не визнають в повному обсязі, оскільки позивачем було пропущено шестимісячний строк прийняття спадщини, у зв`язку із чим останній мав звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не з позовом про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. Вимоги про визнання права власності на спадкове майно є передчасними, оскільки у разі встановлення судом факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем останній зможе отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Крім того, відповідачка також опікувалася своєю матір`ю та допомагала їй, оскільки проживала разом із нею. До того ж, відповідачка є спадкоємицею першої черги за законом, а позивач у разі встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем буде лише спадкоємцем четвертої черги за законом.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року задоволено клопотання відповідачки про витребування доказів та витребувано відповідні докази.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року закрито підготовче провадження та справу призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

ІV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Згідно з свідоцтвом про народження, виданим повторно 24 грудня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомосковського районного управління Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що 02 квітня 1963 року складено відповідний актовий запис № 30.

Згідно з свідоцтвом про народження, виданим 05 квітня 1977 року Новоолександрівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про що 05 квітня 1977 року складено відповідний актовий запис № 21.

Згідно з свідоцтвом про одруження, виданим 04 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського виконкому м. Запоріжжя, 04 жовтня 1997 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, прізвища чоловіка ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_7 , про що 04 жовтня 1997 року складено відповідний актовий запис № 711.

Згідно з копією заповіту, 23 червня 2015 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2523. Відповідно до цього заповіту все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 ..

Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим 04 березня 2022 року Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 04 березня 2022 року складено відповідний актовий запис № 30.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно житловий будинок АДРЕСА_1 та автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ДНЮ, які належали їй на підставі свідоцтва про право власності від 09 грудня 1994 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 1994 року, та земельна ділянка, площею 0,1556 га, кадастровий номер :11:003:0017, адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 06 серпня 2007 року.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита спадкова справа.

Спадкоємцем за заповітом є позивач, інших спадкоємців за цим заповітом немає. Спадкоємицею першої черги є донька померлої відповідачка, яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Згідно із заявою від 17 червня 2022 року, посвідченою державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., у визначений законом строк відповідачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ..

Згідно із заявою від 26 січня 2023 року, посвідченою державним нотаріусом Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвою Л.В., позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ..

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивач не може, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся із заявою про прийняття спадщини, а його постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено.

Згідно з постановою державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 січня 2023 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , так як спадкоємцем не подано заяви про прийняття спадщини у установлений законом шестимісячний строк, а також фактично не прийняв спадщину, так як не проживав та не був зареєстрований разом з померлою за однією адресою на день її смерті.

Згідно з довідкою від 24 червня 2022 року, виданою Виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день її смерті були зареєстровані: дочка ОСОБА_2 з 23 липня 1993 року по теперішній час, невістка ОСОБА_8 з 15 червня 1990 року по теперішній час, онук ОСОБА_9 з 06 липня 2005 року по теперішній час, онука ОСОБА_10 з 09 лютого 2007 року по теперішній час, онук ОСОБА_11 з 14 липня 2017 року по теперішній час.

Згідно з актами від 16 травня, 24 травня та 29 травня 2023 року, мешканцями АДРЕСА_1 склали ці акти про те, що в домоволодіння АДРЕСА_1 з 1967 року по 1983 рік та з 1993 року по теперішній час мешкає ОСОБА_12 разом з батьком ОСОБА_4 (який помер у 1994 році), матір`ю ОСОБА_3 ( яка померла у 2022 році), дружиною ОСОБА_8 (з 1990 року по теперішній час), сином ОСОБА_9 (з 1990 року по теперішній час), донькою ОСОБА_10 (з 1990 року по теперішній час), сестрою ОСОБА_2 (з 1977 року по теперішній час), її чоловіком ОСОБА_6 (з 1997 року по теперішній час) та сином сестри ОСОБА_11 (з 2002 року по теперішній час).

V. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач дійсно постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1993 року по день її смерті, тобто на час відкриття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки постійне проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідною довідкою органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Крім того, в судовому засіданні відповідачка позов в частині встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини визнала, а згідно з приписами ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, жодних обґрунтованих сумнівів щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає доведеним факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту, що надасть позивачу можливість оформити своє право на спадщину за заповітом.

Разом із цим, за змістом норм статей 1268 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України шість місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Отже, з положень чинного законодавства щодо спадкування випливає, що у разі, коли спадкові правовідносини виникли після набрання чинності ЦК України (тобто після 01 січня 2004 року), а постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу в оформленні права на спадщину з підстав не подання ним заяви про прийняття спадщини у установлений законом шестимісячний строк та не підтвердження постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому у разі встановлення в судовому порядку факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зазначене є умовою для одержання ним у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку із чим вимоги про визнання права власності на спадкове майно задоволенню наразі не підлягають, оскільки такі вимоги є передчасними. До того ж, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним позовом у майбутньому, за умови відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину та виникнення в зв`язку з цим відповідних підстав для звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, в частині встановлення факту постійного проживання позивача зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, а в іншій частині позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1233, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 19, 263 265, 293, 315 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 29 серпня 2024 року.

Суддя: