КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/5661/2024
справа №373/598/22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою адвоката Поліщука Михайла Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2023 року та на додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року, ухвалені під головуванням судді Керекези Я.І.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події, -

встановив:

У травні 2022 року до суду звернулась ОСОБА_4 із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01 липня 2018 року о 13 годині 00 хвилин відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Ярмарковій на ділянці дороги із заокругленням вправо, неподалік лівого повороту на вул. Солонці в м. Переяславі Київської області, порушив пункти 1.5, 2.3б), 10.1, 11.1 та 12.1 ПДР України, що стало причиною зіткнення з автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Вказує, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ "ПРОСТО-страхування".

21 вересня 2018 року ОСОБА_1 повідомила ПрАТ "ПРОСТО-страхування" про дорожньо-транспортну пригоду за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Chevrolet Lacetti". 12 жовтня 2018 року експертом ПрАТ "ПРОСТО-страхування" Дудурою Л.В. проведено зовнішній огляд належного ОСОБА_1 автомобіля марки "Mazda 3", зафіксовано механічні пошкодження, отримані в результаті ДТП.

У зв`язку із неможливістю експлуатувати транспортний засіб, позивачка у жовтні 2018 року здала автомобіль в ремонт на технічну станцію ФОП ОСОБА_5 . Вартість відновлювального ремонту склала 150 780 гривень.

Після проведеного ремонту 08 листопада 2018 року належний позивачці транспортний засіб було продано іншій фізичній особі.

25 вересня 2020 року позивачка звернулась до ПрАТ "ПРОСТО страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування, проте листом від 08 жовтня 2020 року позивачці відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із спливом строку в один рік з моменту настання ДТП, згідно пункту 37.4.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Вказану відмову позивачка уважає незаконною.

Вказує, що неподання заяви про виплату страхового відшкодування протягом одного року з часу скоєння дорожньо-транспортної пригоди зумовлено тим, що питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП України тривалий час не вирішувалось. Лише 06 жовтня 2021 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області прийнята відповідна постанова, яка 31 грудня 2021 року набрала законної сили після перегляду її в апеляційному порядку.

До подання заяви про виплату страхового відшкодування 25 вересня 2020 року позивачка вчинила всі можливі і необхідні дії з її сторони щодо надання документів і необхідної інформації щодо страхового випадку із забезпеченим транспортним засобом.

Вказує, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди завдано матеріальні збитки на суму 150 780,00 гривень.

Вказує, що внаслідок ДТП позивачка та її чоловік були позбавлені можливістю тривалий час користуватися своїм транспортним засобом. Окрім цього, в період з 01 липня 2018 року до 06 жовтня 2021 року позивачка була змушена періодично з`являтись за викликом в поліцію м. Переяслав та в суд для розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 . Вказані обставини порушили звичний спосіб життя позивачки та завдали моральної шкоди, розмір якої оцінює у 20 000,00 гривень.

Згідно експертного висновку-калькуляції №129767 від 12 листопада 2018 року, виконаного на підставі акту огляду транспортного засобу №129767, проведеного ПрАТ "ПРОСТО-страхування", загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mazda 3" з урахуванням зносу пошкодженого автомобіля, становить 88 587,88 гривень.

Мотивуючи наведеним, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- стягнути з ПрАТ "ПРОСТО-страхування" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 88 587,88 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 62 192,12 гривень та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 гривень;

- стягнути судові витрати.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000,00 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року заяву представника ПрАТ "ПРОСТО-страхування" - адвоката Синюка С.Л. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПрАТ "ПРОСТО-страхування" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень.

Не погодившись з ухваленими рішеннями, адвокатом Поліщуком М.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.

Вказує, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і не узгоджуються із вимогами закону.

Застосувавши правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, суд першої інстанції не вказав на недобросовісність позивачки. Окрім цього, недобросовісність ОСОБА_1 жодними доказами не підтверджується.

Стверджує, що суд першої інстанції дав неправильну юридичну оцінку правовим висновкам, викладеним у вищевказаній постанові Верховного Суду.

Вказує, що неподання заяви про виплату страхового відшкодування протягом одного року з часу скоєння ДТП зумовлено поважними причинами. Також у зв`язку із відсутністю судового рішення про визнання ОСОБА_2 винним у порушенні ПДР України позивачка не зверталась з позовом про стягнення шкоди.

Окрім цього, у зв`язку із початком військової агресії 24 лютого 2022 року позивачка із неповнолітньою дитиною тимчасово виїжджала за територію України.

Вказує, що висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи від 23 березня 2023 року визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mazda 3 на дату здійснення відновлення (ремонту) дорівнювала 252 111,69 гривень, вартість матеріального збитку - 194 653,70 гривень, залишкова вартість автомобіля на дату ДТП - 103 552,47 гривень.

Відтак, розмір матеріальної шкоди в сумі 88 587,88 гривень пред`явлено ПрАТ "ПРОСТО-страхування" охоплюється лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілого.

Зазначає, що у разі скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог до ПрАТ "ПРОСТО-страхування", підлягає скасуванню додаткове рішення Переяслав-Хмельницького районного суду від 21 серпня 2023 року.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» задовольнити та стягнути з ПрАТ "ПРОСТО-страхування" на користь ОСОБА_1 88 587,88 гривень.

Додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ПрАТ "ПРОСТО-страхування" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Змінити розподіл судових витрат, стягнути з ПрАТ "ПРОСТО-страхування" на користь ОСОБА_1 1073,60 грн сплачений позивачкою судовий збір за звернення до суду; 1610,40 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, 7000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

29 вересня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Синюка С.Л., який діє в інтересах ПрАТ "ПРОСТО-страхування", на апеляційну скаргу.

В обґрунтування відзиву вказує, що оцінка шкоди проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність України".

Разом з цим, оцінка матеріальної шкоди у встановленому законом порядку не була проведена, відтак розмір заявленої шкоди є необґрунтованим та безпідставним.

Зазначає, що розмір збитку, визначеного у первісній редакції позовної заяви, визначений на підставі акту здачі-прийняття робіт ФОП ОСОБА_5 та становить 150 780,00 гривень.

Звертає увагу, що вказана особа, яка проводила ремонтні роботи, не має повноважень щодо встановлення, які деталі підлягають заміні, а які ремонту, не має повноважень щодо встановлення, які пошкоджені деталі відносяться до зазначеного ДТП, а які ні. Більш того, вказана особа не має повноважень на встановлення розміру відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку.

25 вересня 2020 року позивачка звернулась до АТ "ПРОСТО-страхування" із заявою про страхове відшкодування. Листом №04-2482 від 08 жовтня 2020 року АТ "ПРОСТО-страхування" відмовило позивачці у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із порушенням однорічного строку після ДТП для подання відповідної заяви до страхової компанії.

Щодо доводів скаржниці про те, що строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування пропущено з незалежних від неї обставин, вказує, що статтею 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачені дії осіб у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування.

Разом з цим, позивачка, достовірно володіючи інформацією про страхову компанію забезпеченого транспортного засобу, у разі настання ДТП, своїм правом на звернення у встановленому Законом порядку до страхової компанії відповідача не скористалась.

Вказує, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат становить 4000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши в задоволенні позову в частині вимог до ПрАТ "ПРОСТО-страхування", суд першої інстанції вказав, що позивачкою пропущено однорічний строк звернення із заявою про страхове відшкодування, встановлений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

Установлено, що 01 липня 2018 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_2 по вул. Ярмарковій в м. Переяслав-Хмельницький Київської області, в напрямку с. Гребля Переяслав-Хмельницького району Київської області, неподалік повороту на вул. Солонці, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , проявив недбалість, змінив напрямок руху, виїхав на зустрічну смугу руху, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 1.5, 2.3, 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 31 грудня 2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (том 1, а.с.36-46).

З даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 установлено, що ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_6 (том 1 а.с.17).

Згідно відповіді територіального сервісного центру №3248 РСЦ ГСЦ МВС в Київські області №Т-145 від 16 вересня 2020 року за ОСОБА_1 09 листопада 2013 року зареєстровано автомобіль марки Mazda-3, д.н.з. НОМЕР_2 . Вказаний транспортний засіб 08 листопада 2018 року перереєстровано на нового власника (том 1 а.с. 18).

Згідно даних полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 9458165 від 26 вересня 2017 року, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» (том 1, а.с.19-20).

Відповідно до даних полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ №3497486, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована АТ «ПРОСТО-страхування». Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 гривень, розмір франшизи - 1000 грн (том 1 а.с. 74).

З даних витягу з ЄРДР установлено, що відомості про ДТП, що мала місце 01 липня 2018 року, внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією частина 1 статті 286 КК України (том 1 а.с.30).

03 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «НАСК «Оранта» із повідомленням про ДТП, що підтверджується власноручно заповненим позивачкою бланком повідомлення (том 1 а.с.29).

12 жовтня 2018 року експертом АТ "ПРОСТО-страхування" проведено огляд транспортного засобу "Mazda-3", що підтверджується даними акту огляду транспортного засобу №129767 від 12 жовтня 2018 року, складеного в присутності ОСОБА_3 . У вказано акті встановлено характер пошкоджень, яких зазнав автомобіль марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (том 1 а.с. 22-24).

З даних акту приймання-здачі робіт №01-07-2018 від 02 листопада 2018 року убачається, що ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 склали цей акт про те, що виконавцем виконані ремонтні роботи автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_2 . Вартість виконаних робіт - 150 780,00 грн (том 1 а.с. 34).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру, виданої ФОП ОСОБА_5 сплачено ОСОБА_1 на рахунок ФОП ОСОБА_5 150 780,00 гривень.

Згідно даних листа ПАТ «НАСК «Оранта» № 09-02-16/9317 від 29 вересня 2020 року станом на 29 вересня 2020 року до страхової компанії звернення від іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди не надходило (том 1 а.с. 28).

25 вересня 2020 року позивач звернулася до АТ «ПРОСТО-страхування із заявою про страхове відшкодування (том 1 а.с.31).

Листом № 04-2482 від 08 жовтня 2020 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» відмовило позивачці у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із порушенням однорічного строку після ДТП для подання відповідної заяви до страхової компанії , одночасно вказавши, що як на дату повідомлення про ДТП - 21 вересня 2018 року, так і на дату подання заяви ОСОБА_1 не надано належним чином оформлений та завірений документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння ДТП (том 1 а.с.32-33).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №32011/22-54, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_2 , на дату здійснення відновлення даного автомобіля дорівнювала 252 111,69 грн, в тому числі ПДВ. Вартість матеріального збитку (шкоди), завданої ОСОБА_1 , як власнику автомобіля марки Mazda-3, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП дорівнювала 194 653,70 гривень. Залишкова вартість автомобіля марки Mazda-3, д.н.з. НОМЕР_2 , на дату ДТП, 01 липня 2018 року, дорівнювала 103 552,47 гривень в тому числі ПДВ (том 1 а.с. 228-234).

Згідно пункту 3 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної шкоди) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним принципом, відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, винна особа - володілець транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") .

Як право потерпілого на відшкодування заподіяної шкоди, так і кореспондуючий обов`язок страховика (страхової компанії) здійснити його відшкодування виникає на підставі настання страхового випадку - ДТП.

При цьому зазначений закон встановлює як підстави відшкодування шкоди і відмови страховика у такому відшкодуванні, так і процедури, за якими така шкода відшкодовується.

Відповідно до статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відтак зазначена норма визначає, що саме законом встановлюється випадки, коли право особи припиняється внаслідок його нездійснення.

Відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та статті 13 ЦК України сторони повинні діяти добросовісно, не порушуючи права інших осіб - учасників цих правовідносин.

За змістом зазначених норм права встановлюється, як добросовісність поведінки особи, чиї права порушено, так і передбачається, що припинення права може бути лише у випадках, передбачених законом.

Зміст суб`єктивного цивільного права становлять такі юридичні правомочності, як реалізація особою права на дії; можливість вимагати певної поведінки від інших; можливість захисту порушеного права в юрисдикційному порядку (зокрема, у досудовому та судовому порядку).

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Пунктом 35.2 статті 35 вказаного закону визначено, що до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 вищенаведеного Закону), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 331.1статті 331 Закону).

Колегія суддів враховує, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17.

Разом з тим, у цій справі установлено, що ДТП сталося 01 липня 2018 року, заява позивачки про виплату страхового відшкодування надійшла до ПАТ «ПРОСТО-страхування» 28 вересня 2020 року.

Як убачається із даних листа страхової компанії, підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є подання заяви зі спливом одного року після настання ДТП (том 1 а.с.32-33).

Одночасно в листі також вказано про відсутність документу, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, подання якого унормовано пунктом 35.2 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Доводи скаржниці на те, що строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування пропущено із незалежних від неї обставин, а саме у зв`язку із відсутністю судового рішення про визнання ОСОБА_2 винним у ДТП, апеляційний суд відхиляє, оскільки позивачкою не обґрунтовано причинний зв`язок між цими обставинами, ураховуючи, що станом на час подачі відповідної заяви ОСОБА_1 судове рішення щодо ОСОБА_2 також прийнято не було, натомість згідно статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено долучення потерпілою особою до заяви про виплату страхового відшкодування судового рішення про винуватість іншого учасника ДТП.

Доводи скаржниці про те, що у зв`язку із початком військової агресії 24 лютого 2022 року позивачка із неповнолітньою дитиною тимчасово виїжджала за територію України, не впливають на вирішення справи, оскільки не спростовують відсутність незалежних від потерпілої причин не подання заяви про страхове відшкодування у визначений Законом строк.

Відтак апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог до ПрАТ «ПРОСТО-страхування».

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 не оскаржується, відтак не переглядається апеляційним судом.

В частині вимог апеляційної скарги на додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року, апеляційний суд вказує на таке.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із статтею 134 ЦПК України:

1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

3. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із статтею 137 ЦПК України:

1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В апеляційній скарзі підставою для скасування додаткового рішення визначено обставину скасування рішення суду по суті справи.

Ураховуючи те, що апеляційна скарга на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2023 року залишена без задоволення, підстав для скасування додаткового рішення колегія суддів не убачає.

17 жовтня 2023 року до апеляційного суду від адвоката Поліщука М.А. надійшло клопотання в порядку статей 137,182 ЦПК України про долучення доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, в порушення вимог статті 83 ЦПК України до заяви не було додано доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи, що позбавляє сторону відповідачів можливості спростовувати ймовірну не співмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

У відповідності до вимог частини 4 статті 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів робить висновок, що заяву адвоката Поліщука М.А. із доказами про понесені витрати на професійну правничу допомогу, слід повернути особі, яка її подала, без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Установлено, що у відзиві на апеляційну скаргу адвокат Синюк С.Л., який діє в інтересах ПрАТ "ПРОСТО-страхування" зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції становить 4 000,00 гривень.

24 жовтня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про фактичні витрати відповідача, що містить детальний опис наданих послуг та виконаних робіт.

Згідно даних акту виконаних робіт від 16 жовтня 2023 року АБ "Синюк та партнери" надало ПрАТ "ПРОСТО-страхування" правову допомогу за жовтень 2023 року. Згідно переліку наявний номер справи №373/598/22 витрати на правову допомогу в цій справі вказано 4 000,00 гривень. Загальна вартість робіт становить 47 000,00 гривень (том 2 а.с.174)

Факт оплати надання послуг підтверджується даними платіжної інструкції №4926 від 04 жовтня 2023 року (том 2 а.с. 175).

Так, на підтвердження заявленого розміру судових витрат на правову правничу допомогу адвокатом надано: Договір про надання правової допомоги №1 від 02 січня 2020 року, детальний опис робіт, наведений у заяві від 24 жовтня 2023 року, акт виконаних робіт від 16 жовтня 2023 року (під № 1 судове провадження № 373/598/22, позивач ОСОБА_1 , сума 88 587,88 грн; загальна сума по акту 47000,00 грн), платіжне доручення № 4926 та рахунок-фактура №60 від 03 жовтня 2023 року на суму 47000 грн.

Докази направлення вказаних заяв іншим учасникам справи до заяв долучені (том 2 а.с. 156-158,176-177).

Заяв про неспівмірність заявлених відповідачем судових витрат до суду апеляційної інстанції не надходило.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що в межах апеляційного перегляду представником відповідача підготовлено та подано відзив на апеляційну скаргу (визначена вартість 2 000 грн). Інші види правової допомоги, як то консультація щодо порядку та строків правової допомоги, а також наведений перелік підготовчих дій не є тими видами правничої допомоги, які об`єктивно надавались та були необхідні у зв`язку із апеляційним переглядом справи.

Відтак, ураховуючи те, що апеляційний суд зробив висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ "ПРОСТО-страхування" підлягають стягненню понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 2000 гривень.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Поліщука Михайла Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2023 року в оскарженій частині та додаткове рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ПРОСТРО-страхування" на відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, 2000,00 гривень.

Заяву адвоката Поліщука Михайла Анатолійовича із доказами про понесені витрати на професійну правничу допомогу, повернути особі, яка її подала, без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова