Справа № 738/386/24
№ провадження 2/738/184/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю:

секретаря: Лях Н.М.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А H О В И В:

В лютому 2024 року міський голова Менської міської ради, з метою захисту прав, життя та здоров`я малолітніх дітей, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно її малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнути з відповідачки аліменти на утримання цих дітей у розмірі по частині всіх видів її доходів. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачка, являючись матір`ю чотирьох малолітніх дітей, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по їх утриманню та вихованню. Згідно заочного рішення Менського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2022 року, малолітні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відібрані від матері без позбавлення батьківських прав. Згідно розпорядження в.о. начальника Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 25 січня 2023 року № 13 «Про створення дитячого будинку сімейного типу та базі прийомної сім`ї» малолітні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 влаштовані до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_13 (Коропська територіальна громада). Малолітнього ОСОБА_5 29.08.2023 відповідачка залишила у лікарні, після чого він був влаштований до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». Протягом року після відібрання дітей, відповідачка не змінила свого ставлення до виховання дітей, не усвідомила свою негативну поведінку, не створила елементарних умов для повернення дітей в сім`ю. Мати дітей не працює, не цікавиться життям, розвитком, навчанням та станом здоров`я дітей. В будинку, де проживала відповідачка, на даний час ніхто не проживає, жінка проживає у співмешканця та більш зацікавлена у влаштуванні особистого життя. Тому виконавчим комітетом було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно її малолітніх дітей. В зв`язку з вищенаведеним, з метою соціально-правового захисту малолітніх дітей, орган опіки та піклування Менської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно її малолітніх дітей та стягнення аліментів.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що у поведінці відповідачки не відбулось ніяких змін, вона свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей, тому наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заперечень з приводу позовних вимог та клопотання про розгляд спар рви тільки з її участю до суду не надала.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідачки, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (зворот а.с.9) вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . При цьому відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.12).

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9) вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . При цьому відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.13).

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10) вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . При цьому відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.14).

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (зворот а.с.9) вбачається, що батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . При цьому відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.11).

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом також встановлено, що згідно заочного рішення Менського районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2022 року, малолітні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відібрані від матері без позбавлення батьківських прав.

Згідно розпорядження в.о. начальника Новгород-Сіверської районної державної адміністрації від 25 січня 2023 року № 13 «Про створення дитячого будинку сімейного типу та базі прийомної сім`ї» малолітні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 влаштовані до дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_13 (Коропська територіальна громада) (а.с.7).

Малолітнього ОСОБА_5 29.08.2023 відповідачка залишила у лікарні, після чого він був влаштований до КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» (а.с.8).

Згідно інформації директора КУ ММЦСС № 01-09/24 від 22.01.2024 протягом року після відібрання дітей, відповідачка не змінила свого ставлення до виховання дітей, не усвідомила свою негативну поведінку, не створила елементарних умов для повернення дітей в сім`ю. Мати дітей не працює, не цікавиться життям, навчанням та станом здоров`я дітей. В будинку, де проживала відповідачка, на даний час ніхто не проживає, жінка проживає у співмешканця та більш зацікавлена у влаштуванні особистого життя (а.с.24).

Згідно позиції органу опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області, останні вважають за доцільне позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно її малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав, затверджений рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області № 20 від 29.01.2024 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно малолітніх дітей» (а.с.4-6).

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вказаної постанови Пленуму передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не може служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

В ситуації що розглядається, відповідачка протягом тривалого часу розлучення зі своїми малолітніми дітьми не виявила бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із ними. Навіть в період судового розгляду справи відповідачка жодним чином не продемонстрував суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дітьми і в такій ситуації, на думку суду, без бажання відповідачки держава позбавлена можливості посприяти їй у виконанні нею своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, саме зважаючи на які суд прийшов до переконання, що ОСОБА_10 беззаперечно має бути позбавлена батьківських прав відносно її малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від виховання яких вона свідомо ухиляється, не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, не утримує їх матеріально, не спілкується з ними, не цікавиться їх життям та здоров`ям, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Менської міської ради про позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав.

Відповідно до частини другої статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України, діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Положеннями ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що з відповідачки необхідно стягувати аліменти на утримання чотирьох малолітніх дітей, розмір яких відповідно до вимог СК України має бути частина всіх видів її заробітку (доходу), але оскільки малолітні діти ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходяться в різних місцях, в зв`язку з чим є два стягувачі аліментів, тому суд вважає за необхідне визначити для кожної дитини аліменти в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 22 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, в зв`язку чим приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частини підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 164 -166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 79, 80-85, п. 1 ст. 200, п.5 ч.1 ст. 257, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця міста Мена Корюківського району Чернігівської області).

Менській міській раді Чернігівської області, як органу опіки та піклування здійснювати контроль за станом утримання, виховання, навчання та розвитку малолітніх ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області) у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_13 ( АДРЕСА_3 ).

Малолітнього ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця міста Мена Корюківського району Чернігівської області) передати Менській міській раді Чернігівської області як органу опіки та піклування для встановлення йому статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та подальшого його влаштування.

Стягувати з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки міста Мена Корюківського (колишнього Менського) району Чернігівської області) в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 22 лютого 2024 року і до досягнення дітьми повноліття на поточний рахунок: АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, РНОКПП НОМЕР_4 , IBAN НОМЕР_5 , отримувач ОСОБА_12 .

Стягувати з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця міста Мена Корюківського району Чернігівської області) в розмірі не меншому ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 22 лютого 2024 року і до досягнення дитиною повноліття на поточний рахунок: АТ «Ощадбанк», МФО 353553, код отримувача НОМЕР_6 , картковий рахунок НОМЕР_7 , отримувач ОСОБА_5 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживає по АДРЕСА_1 ) на користь держави 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 березня 2024 року.

Головуючий: О.А. Савченко