Справа № 724/206/24
Провадження № 2/724/180/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,

за участі секретаря судового засідання: Банарюк К.Б.,

за участі сторін:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що позовна заява пред`явлена в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка внаслідок малолітства не може захищати свої права, тому потребує стороннього захисту, зокрема, з боку органів опіки та піклування. Для подання позовної заяви є наступні підстави:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - одинока мати, що опинилася в складних життєвих обставинах.

З 15.03.2023 по 26.09.2023 мати разом з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово проживала в обласній комунальній установі «Соціальний центр матері та дитини».

27.09.2023 року ОСОБА_2 згідно заяви залишила заклад заради вирішення сімейних проблем.

3 часу повернення мати з дитиною з «Центру» - дитина по акту проведення оцінки рівня безпеки дитини вилучалася двічі. Основна причина - залишення малолітньої доньки на бабусю ОСОБА_4 та дідуся ОСОБА_5 , які постійно перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

19.10.2023 року питання про влаштування малолітньої ОСОБА_3 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Хотинської міської ради, де мати ОСОБА_2 просила повернути їй дитину і пообіцяла в подальшому належним чином виконувати свої батьківські обов`язки.

Комісією було прийнято рішення, надати матері шанс на виправлення та влаштувати її разом з дитиною до обласної комунальної установи «Чернівецький центр соціально психологічної допомоги.

В період з 01.10.2023 року по 19.10.2023 року сім`я отримувала послугу соціального супроводу, як сім`я особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, в Комунальній установі «Центр надання соціальних послуг» Хотинської міської ради.

За вказаний період ОСОБА_2 неодноразово наголошувалось про відповідний догляд за малолітньою донькою.

Із моменту народження доньки і по теперішній час ОСОБА_2 , із-за своєї необізнаності та неналежного розвитку, не виконує свої батьківські обов`язки.

Враховуючи несприятливі чинники, зумовлені складними життєвими обставинами та невмінням і небажанням ОСОБА_2 опікуватись малолітньою дитиною, виконуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини Хотинської міської ради від 19.10.2023 року, з метою запобігання обставин, які могли б загрожувати життю та здоров`ю малолітньої дитини, з 19.10.2023 року даній сім`ї організовано прихисток в обласній комунальній установі «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги».

За період перебування в Центрі ОСОБА_2 та її малолітній доньці надавалось тимчасове проживання, харчування, соціально-педагогічні, психологічні, інформаційні, соціально-медичні послуги, проводилась виховна та профілактична робота, щодо догляду та виховання дитини, а також у дотриманні чистоти та порядку, про шкідливі звички: тютюнопаління та вживання алкоголю.

За період перебування в Центрі ОСОБА_2 часто вживала спиртні напої, що спричиняло неадекватну її поведінку та важкий і збуджений стан, не одноразово порушувала Правила внутрішнього розпорядку Центру, до порад та рекомендацій працівників не прислухалася.

Працівниками Центру було роз`яснено та показано як доглядати за гігієною та харчуванням дитини, але ОСОБА_2 і далі не справлялася зі своїми обов`язками, відмовлялася прибирати в кімнаті, курила в кімнаті в нічний час, де знаходились діти. Залишала дитину одну в кімнаті без догляду на довготривалий час.

28.12.2023 року ОСОБА_2 повернулася з Центру до будинку своїх батьків в АДРЕСА_1 , і залишила свою малолітню доньку на свою матір ОСОБА_4 та батька ОСОБА_5 , які в свою чергу перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перевозивши в колисці малолітню онучку ОСОБА_3 , перекинули коляску з дитиною. Про вказану, подію, перехожими громадянами були повідомлені працівники поліції, які доставили бабусю ОСОБА_4 та дідуся ОСОБА_5 з онучкою ОСОБА_3 до приймального відділення НКП «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, де останні були освідченні, а малолітня ОСОБА_3 оглянута. Мати - ОСОБА_2 в цей час перебувала у своєї сестри де вживала спиртні напої.

Така поведінка ОСОБА_2 зумовлена особистими психологічними причинами, пережитими складними життєвими обставинами, і матеріальними проблемами, відсутністю позитивної моделі сім`ї, відсутності досвіду по вихованню і догляду за дитиною, недостатньо сформованого почуття та розуміння відповідальності, постійним вживанням алкогольних напоїв.

Поведінка матері у даній ситуації свідчить про невиконання батьківських обов`язків по догляду за малолітньої дитиною, що призвело до того що малолітня дитина ОСОБА_3 , яка має вроджену ваду серця за висновками лікарів не отримує належного та достатнього харчування «загальна недостатність харчування».

За результатами акта проведення оцінки рівня безпеки дитини обставини в яких перебувала малолітня ОСОБА_3 визнані дуже небезпечними та прийнято розпорядження № 234-р від 29.12.2023 року «Про негайне відібрання малолітньої дитини від матері».

До 01.01.2023 дитина перебувала в КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради на лікуванні та повному обстеженні. 01.01.2024 року. Малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 влаштовано до ОКНП «Чернівецький обласний будинок дитини».

Враховуючи вище викладене позивач просить суд винести рішення, яким відібрати малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , без позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що у відповідача народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

Відомості про батька записані на підставі ст. 135 СК України, що вбачається з витягу з державного реєстру актів цивільного стану (а.с.11).

Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 02.10.2023 р. (а.с.12-16) комісією встановлено, що за дитиною здійснює фактичний догляд бабуся ОСОБА_4 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Мати залишила дитину з бабусею та відсутня біля доби.

Згідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 11.10.2023 р. (а.с.17-21) комісією встановлено, що за дитиною здійснює фактичний догляд бабуся ОСОБА_4 , та дідусь ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

У відповідності до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 28.12.2023 р. (а.с.22-26) комісією встановлено, що за дитиною здійснює фактичний догляд бабуся ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Розпорядження Хотинської міської ради від 29.12.2023 року № 234-Р вирішено негайно відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 , Дитину направлено на медичне обстеження.

Розпорядження Хотинської міської ради від 01.01.2024 року № 1-Р вирішено направити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОКНП «Чернівецький обласний будинок дитини».

Згідно до висновку про стан здоров`я, розвиток дитини (а.с.29) у дитини ОСОБА_3 , загальна недостатність харчування та вроджена вада серця.

10.01.2024 року Хотинська міська рада дійшла висновку про доцільність відібрання дитини без позбавлення батьківських прав (а.с.30-31).

Відповідно до листа ОКУ «Соціальний центр матері та дитини» від 26.09.2023 року № 267/01-05, ОСОБА_2 , не в змозі самостійно виховувати, забезпечувати та захистити свою дитину.

Згідно до довідки характеристики від 17.10.2023 року № 3367 ОСОБА_2 , характеризується з негативної сторони. Зловживає спиртними напоями та є скарги на неналежне виховання дитини.

Відповідно до довідки від 26.09.2023 року № 268/01-05 ОСОБА_2 , та її донька ОСОБА_3 , тимчасового проживали та знаходилися на утриманні ОКУ «Соціальний центр матері та дитини».

Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до частини першої, п`ятої статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У частині сьомій статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України.

Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.

Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-X11 від 27 лютого 1991 року, в усіх випадках щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Отже, суд встановивши всі обставини справи вважає, що позивачем доведено факт того, що відповідач ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого дитина залишається дома у небезпеці для її життя, здоров`я і морального виховання.

Разом з тим, суд зауважує, що відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини (частина третя статті 170 СК України).

Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у разі задоволення позову - на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3028 грн.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. ст. ст. 150, 152, 164, 170, СК України, ст. ст. 10,12,13,18,19,76-89,258,259,263-265, 352, 354, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) без позбавлення батьківських справ.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області (зареєстроване місце знаходження: вул. О.Кобилянської 2А, м.Хотин, Дністровського району Чернівецької області, ) судовий збір у розмірі 3028 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2024 року.

Суддя: Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ