Справа № 210/687/23
Провадження № 2/210/76/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2024 року Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, згодом уточнивши його, до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Позовна заява мотивована тим, що обвинувальним актом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000864 від 01.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, затвердженого прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури Віктор Бондарем 17 січня 2023 року, зафіксовано наступне.

01.08.2022 року до чергової частини ВП№2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення по телефону «102» про те, що по пр. Металургів в Металургійному районі м. Кривого Рогу, відбулась дорожньо-транспортна пригода з потерпілим. Відомості про початок досудового розслідування за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим слідчого відділу Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції Мішуровським О.Ю. за №0000864 від 01.08.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2022 року приблизно 05:43 годин по проїзній частині другорядної дороги вул. Нікопольське шосе з боку вул. Пісочна в напрямку вул. Цимлянська в Металургійному районі м. Кривого Рогу, рухався вантажний автомобіль «Daf XF 105.460» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Schmitz SKO 24L» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який наближався до нерегульованого перехрестя з пр. Металургів, який є головною дорогою відносно прилягаючих вулиць. Перед вказаним перехрестям по вул. Нікопольське шосе встановлено дорожні знаки 2.1 «Дати дорогу», який зобов?язував водія ОСОБА_2 перед виїздом на перехрестя дати дорогу усім учасникам дорожнього руху, що рухались по пр. Металургів.

В цей же час по проїзній частині пр. Металургів рухався технічно справний «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході подальшого руху ОСОБА_2 , проявив неуважність, перед проїздом перехрестя не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу автомобілю «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI» виїхав на перехрестя з пр. Металургів, чим порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б), 16.11 та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Діючи з кримінальною протиправною недбалістю, внаслідок порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daf XF 105.460», допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI».

Під час ДТП травмувались пасажири автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI».

Дії ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000864 від 01.08.2022 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та 22.12.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру.

На підставі здобутих в ході досудового розслідування доказів, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висувається обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

ОСОБА_1 була учасником вище описаної дорожньо-транспортної пригоди у якості пасажира автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», в наслідок чого отримала тілесні ушкодження, а саме: забійна рана 3 см. по передній поверхні лівої стопи в області 1-ї плесневої кістки, забійна рана по передній поверхні лівого колінного суглоба, забійна рана по передній поверхні верхньої третини правої гомілки, забій поперекового відділу хребта.

Зазначене підтверджується виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №22П14183, виданим відділенням політравми КП "Криворізька міська клінична лікарня №2", випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1744/666, виданою неврологічним відділенням КНП "Криворізька МЛ №11", висновком експерта № 1658.

Оскільки отримані ОСОБА_1 в наслідок ДТП тілесні ушкодження судово-медичним експертом віднесено до легких тілесних, слідчим відмовлено у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000864, про що складено відповідну постанову від 21.12.2022р.

Крім того, зазначає, що через отримані внаслідок ДТП тілесні ушкодження позивачка зазнала значної моральної шкоди. Зокрема моральна шкода полягає у сильному фізичному болі в ногах та спині, який вона відчувала протягом півроку з моменту ДТП, дискомфорті від необхідності протягом місяця пересуватися тільки за допомогою милиць. Моральна шкода також полягає у душевних страждання позивачки: під час ДТП вона пережила сильний переляк, дуже переживала, що не зможе ходити, протягом півроку не могла спокійно спати, часто прокидалася вночі, бачила жахливі сни. Позивачка постійно перебуває у депресивному стані, відчуваєте свою безпорадність, стала частіше дратуватись через дрібниці, втратила інтерес до роботи, їй стало важко засинати, вона часто прокидається вночі, бачить жахливі сни, вона часто почуваєтеся виснаженою, енергії не вистачає навіть на прості задачі наприклад, встати з ліжка, почистити зуби, приготувати їжу, заплатити за комунальні послуги тощо, у неї знизився апетит, стали тривожити речі, які раніше не викликали таких почуттів.

Позивачка втратила нормальні життєві зв?язки, стала відірваною від людей, з якими разом пропрацювала багато років, перебувала у дружніх стосунках, ділилася своїми почуттями і переживаннями, разом проводила вільний час. Через пережиту ДТП позивачка боїться їздити маршрутними таксі, мусить долати страх, щоб сісти в машину.

Тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача у якості відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою моральної шкоди 50 000 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2023 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання сторони не викликалися.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_2 , отримавши копію позовної заяви та копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, просить відмовити у його задоволенні, додатково зауваживши наступне.

Позивач повинен підтвердити наявність моральної шкоди, які дії та скільки часу позивач витратив на відновлення своїх прав. Надати докази, які засвідчують тяжкість вимушених змін у нормальному житті позивача і таке інше, що в кінцевому результаті дасть змогу хоча б приблизно оцінити розмір такої шкоди. Натомість з позовної заяви не вбачається якими критеріями керувався позивач та з чого він виходив, коли вирахував, що завдана моральна шкода становить саме 50000 грн.

Позивач ОСОБА_1 , отримавши відзив на позовну заяву, скористалась правом подачі відповіді на відзив в якому підтримала свої позовні вимоги з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві додатково зазначивши, що ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 19.06.2023р. по справі №210/314/23 кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000864 від 01 серпня 2022 року, відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, - закрито у зв?язку із примиренням з потерпілими на підставі ст.46 КК України. Дзержинським районним судом в зазначеній ухвалі встановлено, що ОСОБА_2 01 серпня 2022 року, приблизно о 05 годині 43 хвилини скоїв кримінальне правопорушення, а саме, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, керуючи автомобілем «Daf XF 105.460», допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI». Під час ДТП травмувались пасажири автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI».

ОСОБА_1 згідно з матерілами досудового слідства була серед травмованих пасажирів автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI» і отримала ушкодження здоров?я, віднесені до легких. Через отримані внаслідок ДТП тілесні ушкодження позивачка зазнала значної моральної шкоди. Зокрема моральна шкода полягає у сильному фізичному болі в ногах та спині, який вона відчувала протягом півроку з моменту ДТП, дискомфорті від необхідності протягом місяця пересуватися тільки за допомогою милиць. Моральна шкода також полягає у душевних страждання позивачки: під час ДТП вона пережила сильний переляк, дуже переживала, що не зможе ходити, протягом півроку не могла спокійно спати, часто прокидалася вночі, бачила жахливі сни. Позивачка постійно перебувала у депресивному стані, відчувала свою безпорадність, стала частіше дратуватись через дрібниці, втратила інтерес до роботи, їй стало важко засинати, вона часто прокидалася вночі, бачила жахливі сни, вона часто почувалася виснаженою, енергії не вистачало навіть на прості задачі наприклад, встати з ліжка, почистити зуби, приготувати їжу, заплатити за комунальні послуги тощо, у неї знизився апетит, стали тривожити речі, які раніше не викликали таких почуттів. Розлади у психічно-емоційному стані позивачки внаслідок ДТП підтверджуються випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1744/666, виданою неврологічним відділенням КНП "Криворізька МЛ №11" та ви-копіюванням з медичної карти амбулаторного хворого про лікування у невролога. В наслідок отриманих через ДТП травм у позивачки залишився шрам на все життя на нижній кінцівці, який спричиняє їй моральні страждання, тому відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдані моральну шкоду.

Суд зазначає, що, з огляду на воєнний стан в Україні, з метою дотримання прав і інтересів всіх сторін даної справи, суд надав таким сторонам більш ніж потрібно часу для висловлення своїх позицій та надання необхідних доказів для вирішення справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив на позовну заяву, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини четвертої статті 34 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Судом встановлено, та не спростовано сторонами, що ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 19.06.2023р. по справі №210/314/23 кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000864 від 01 серпня 2022 року, відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, - закрито у зв?язку із примиренням з потерпілими на підставі ст.46 КК України.

Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в зазначеній ухвалі встановлено, що ОСОБА_2 01 серпня 2022 року, приблизно о 05 годині 43 хвилини скоїв кримінальне правопорушення, а саме, діючи з кримінальною протиправною недбалістю, внаслідок порушення вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, керуючи автомобілем «Daf XF 105.460», допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI». Під час ДТП травмувались пасажири автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI».

Позивач ОСОБА_1 , згідно з матеріалами досудового слідства, була серед травмованих пасажирів автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI» і отримала ушкодження здоров?я, віднесені до легких.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є ОСОБА_2 , позивачка отримала тілесні ушкодження, а саме: забійна рана 3 см. по передній поверхні лівої стопи в області 1-ї плесневої кістки, забійна рана по передній поверхні лівого колінного суглоба, забійна рана по передній поверхні верхньої третини правої гомілки, забій поперекового відділу хребта. Зазначене підтверджується виписним епікризом з медичної карти стаціонарного хворого №22П14183, виданим відділенням політравми КП "Криворізька міська клінична лікарня №2", випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1744/666, виданою неврологічним відділенням КНП "Криворізька МЛ №11", висновком експерта № 1658.

Через отримані внаслідок ДТП тілесні ушкодження позивачка зазнала значної моральної шкоди. Зокрема моральна шкода полягає у сильному фізичному болі в ногах та спині, який вона відчувала протягом півроку з моменту ДТП, дискомфорті від необхідності протягом місяця пересуватися тільки за допомогою милиць. Моральна шкода також полягає у душевних страждання позивачки: під час ДТП вона пережила сильний переляк, дуже переживала, що не зможе ходити, протягом півроку не могла спокійно спати, часто прокидалася вночі, бачила жахливі сни. Позивачка постійно перебувала у депресивному стані, відчувала свою безпорадність, стала частіше дратуватись через дрібниці, втратила інтерес до роботи, їй стало важко засинати, вона часто прокидалася вночі, бачила жахливі сни, вона часто почувалася виснаженою, енергії не вистачало навіть на прості задачі наприклад, встати з ліжка, почистити зуби, приготувати їжу, заплатити за комунальні послуги тощо, у неї знизився апетит, стали тривожити речі, які раніше не викликали таких почуттів. Розлади у психічно-емоційному стані позивачки внаслідок ДТП підтверджуються випискою з медичної карти стаціонарного хворого №1744/666, виданою неврологічним відділенням КНП "Криворізька МЛ №11" та ви-копіюванням з медичної карти амбулаторного хворого про лікування у невролога. В наслідок отриманих через ДТП травм у позивачки залишився шрам на все життя на нижній кінцівці, який спричиняє їй моральні страждання.

Позивачка втратила нормальні життєві зв?язки, стала відірваною від людей, з якими разом пропрацювала багато років, перебувала у дружніх стосунках, ділилася своїми почуттями і переживаннями, разом проводила вільний час. Через пережиту ДТП позивачка боїться їздити маршрутними таксі, мусить долати страх, щоб сісти в машину.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Відповідно до п. п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд враховує, що захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин.

У постанові від 03.10.2019 року у справі №709/1173/17 Верховний суд зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи встановлено порушення прав позивача ОСОБА_1 шляхом завдання шкоди здоров`ю. Завдання такої шкоди призвело до душевних страждань, пов`язаних із отриманими травмами, шрамами та психологічних відхилень внаслідок ДТП. Суд погоджується з доводами позивача, що у зв`язку із ушкодженням здоров`я остання зазнала душевних страждань, переживань та негативних емоцій. Суд також погоджується із тим, що в результаті завданої шкоди позивачу, остання зазнала змін звичного укладу її життя, пов`язаного із отриманими фізичними травмами, шрамами, психологічними травмами.

До того ж позивач витрачає зусилля на відновлення своїх прав, а тому суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню.

Разом з тим, визначаючись щодо розміру відшкодування моральної шкоди позивачу, судом враховується характер порушення прав позивача, його наслідки та інші обставини справи, а тому суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем, із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом у розмірі 10 000 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 14, 22, 23, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 261, 263-265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 10000 (десять тисяч) гривень в якості відшкодування завданої дорожньо-транспортною пригодою моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні, 60 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко