Провадження № 2/517/83/2024
УХВАЛА

22 березня 2024 року смт Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована сторона Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження, -

встановив:

21 березня 2024 року до Фрунзівського районного суду Одеської області з Роздільнянського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована сторона Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Разом з тим, у порушення вказаної вище норми закону у позовній заяві позивачем не зазначена інформація про наявність або відсутність у сторін та іншого учасника справи електронного кабінету.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, з позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_4 . Оскільки на момент народження дитини відповідачка не перебувала у шлюбі, відомості про батька були записані зі слів матері на підставі ст. 135 СК України. У жовтні 2017 року відповідач ОСОБА_3 подав до органів РАЦС заяву про визнання батьківства відносно дочки відповідачки та як наслідок Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області видане повторне свідоцтво про народження ОСОБА_5 у якому в графі батько зазначений « ОСОБА_3 ».

Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного у позовній заяві відсутнє обґрунтування звернення позивача до суду з позовною вимогою саме про визнання батьківства, оскільки у жовтні 2017 року відповідачем ОСОБА_3 до органу ДРАЦС була подана заява про визнання батьківства та видане повторне свідоцтво про народження дитини, у якому він зазначений батьком ОСОБА_5 .

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Разом з тим, у позовній заяві та доданих до неї матеріалів відсутні інформація про те коли позивач дізнався або міг дізнатися про своє батьківство. Відсутність такої інформації позбавляє суд можливості встановити законність звернення позивача до суду з даним позовом.

Також, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви справляється судовий збір у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач звертався до суду з даною позовною заявою 06 грудня 2023 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2023 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору (а.с. 38-40).

Ставка судового збору з 01 січня 2023 року за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складало 1073 гривень 60 копійок.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із прохальної частини поданої заяви вбачається, що позивач заявив дві вимоги немайнового характеру (визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження), сплативши при цьому згідно квитанції № 12 від 18 грудня 2023 року судовий збір у розмірі 1073 грн 60 коп.

Таким чином, відповідно до ставок Закону України «Про судовий збір», які діяли на дату подачі даної позовної заяви до суду, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1073 грн 60 копійок за одну вимогу немайнового характеру на рахунок UA0015672, банк отримувача - Казначейство України, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37607526, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, отримувач коштів ГУК в Од.обл./смт. Захарівка.

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно надати на адресу Фрунзівського районного суду Одеської області (вул. Одеська, 53, смт Захарівка Роздільнянського району Одеської області).

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Разом з тим, у позовній заяві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначений «заінтересованою стороною», що не відноситься до складу учасників справи жодного провадження (наказного, позовного, окремого), за правилами яких здійснюється цивільне судочинство.

Отже, з огляду на викладене вище, ОСОБА_1 необхідно у відповідності до вимог чинного ЦПК України визначити процесуальний статус у даній справі учасника - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для позивача.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

При цьому суд наголошує, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, суд перевіряє виключно позовну заяву на відповідність її вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Суд не надає оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів.

Ураховуючи викладене в сукупності, є законні підстави для залишення вказаної позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 95, 175, 185, 260, 261 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована сторона Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном два дні з моменту отримання копії ухвали, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали направити позивачу ОСОБА_1 .

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: