Справа №442/206/24
Провадження №2/442/356/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання: Михавко І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал" про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, моральної шкоди, -
за участю представників:
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до приватного акціонерного товариства „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал", в якому просить на підставі ст.ст. 21, 42, 115, 116, 117 КЗпП України стягнути з приватного акціонерного товариства „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал" на його користь заборгованість по заробітній платі за період 01.01.2023 по 30.09.2023 у розмірі 53 400 грн 03 к. з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, моральну шкоду у розмірі 5 000 грн та судові витрати на професійну правову допомогу.
В обгрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює з 2005 року у Приватному акціонерному товаристві „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал" старшим маркшейдером. Вказує, що з початку 2023 року підприємство почало із затримкою, нерегулярно, та не в повному обсязі виплачувати ОСОБА_1 заробітну плату. Довідку про розмір заборгованості по зарплаті підприємство працівнику не видає. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, наданих ГУ ПФУ у Львівській області 10.12.2023, (Форма ОК-7), де під кодом 05762281 зазначено страхувальника - Приватне акціонерне товариство „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал", підприємством була нарахована Позивачу у 2023 році заробітна плата у наступному розмірі: січень - 6 814 грн 57 к.; лютий - 5 667 грн 44 к.; березень - 7 672 грн 65 к.; квітень - 9 335 грн; травень - 9 900 грн 40 к.; червень - 5 678 грн 58 к.; липень - 4 594 грн 15 к.; серпень - 3 127 грн 24 к.; вересень - 3 714 грн 00 к. Загальна сума нарахованої заробітної плати складає 56 504 грн 03 к. Вказує, що згідно виписок з його банківського рахунку, відкритого в АТ „ПУМБ", для отримання заробітної плати, підприємством за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 було виплачено: січень 2023 року: 13.01.2023 - 0 грн; лютий 2023 року: 09.02.2023 - 2 855 грн 75 к.; 14.02.2023 - 961 грн 98 к.; березень 2023 року: 22.03.2023 - 517 грн 23 к.; квітень 2023 року: 14.04.2023 - 4 100 грн 97 к.; травень 2023 року: 30.05.2023 - 2 053 грн 19 к.; червень 2023 року: - 0 грн; липень 2023 року: 03.07 - 1 500 грн; 10.07 - 1 704 грн 66 к.; 25.07 - 1 000 грн;
серпень 2023 року: 11.08.2023 - 500 грн; 29.08.2023 - 1 000 грн; вересень 2023 року: 0 грн. При чому, 09.02.2023, 14.02.2023, 14.04.2023, 30.05.2023, 03.07.2023, 10.07.2023 була виплачена заборгованість по заробітній платі позивача у розмірі 13 089 грн 78 к., яка існувала станом на 01.01.2023, тобто підприємство виплатило лише 3 104 грн заробітної плати, незважаючи на те, що ОСОБА_1 протягом такого тривалого періоду постійно працював повний робочий день. Отже, вказує, що заборгованість ПрАТ „СГХП „Полімінерал" із заробітної плати перед позивачем становить 53 400 грн 03 к. Вказує, що, незважаючи на таке грубе незаконне порушення прав позивача на отримання винагороди за працю, його законні вимоги негайно погасити заборгованість та колективні звернення разом з іншими працівниками, права яких також порушено значною заборгованістю із заробітної плати протягом тривалого часу, керівник підприємства у відповідь тільки пропонує звільнитись за власним бажанням, якщо не підходять умови праці. Внаслідок порушення конституційного права ОСОБА_1 на оплату працю, не виплати заробітної плати у повному обсязі протягом усього тривалого часу роботи, при цьому у деякі місяці підприємством взагалі не виплачувалося заробітна плата, зверхнього ставлення відповідача до позивача під час звернень про виплату зарплати, він поніс моральні страждання, які виразились у неотриманні коштів необхідних йому для проживання протягом тривалого періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї, принизило його, вважає, що розмір понесеної ним моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтовано становить 5 000 грн. Окрім того, позивачем понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн.
Сторони в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розгляд справи проводити без їх участі.
Повноважні представники відповідача в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений належним чином по останньому відомому місцезнаходженню. За таких обставин суд визнав неявку повноважних представників відповідача неповажною, провівши розгляд справи у їх відсутності.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до копії трудової книжки ОСОБА_1 працює старшим маркшейдером в ПрАТ „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал" (а.с. 7).
Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України „Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.
Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.
Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються роботодавцем після виконання зобов'язань щодо оплати праці.
Статтею 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.
Згідно зі ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. 21 Закону України „Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Згідно зі ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування, наданих ГУ ПФУ у Львівській області 10.12.2023, (Форма ОК-7), де під кодом 05762281 зазначено страхувальника - Приватне акціонерне товариство „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал", підприємством була нарахована Позивачу у 2023 році заробітна плата у наступному розмірі: січень - 6 814 грн 57 к.; лютий - 5 667 грн 44 к.; березень - 7 672 грн 65 к.; квітень - 9 335 грн; травень - 9 900 грн 40 к.; червень - 5 678 грн 58 к.; липень - 4 594 грн 15 к.; серпень - 3 127 грн 24 к.; вересень - 3 714 грн 00 к. Загальна сума нарахованої заробітної плати складає 56 504 грн 03 к. (а.с. 8).
Згідно з виписками з банківського рахунку ОСОБА_1 , відкритого в АТ „ПУМБ", для отримання заробітної плати, Приватним акціонерним товариством „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал" за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 було виплачено:
лютий 2023 року: 09.02.2023 - 2 855 грн 75 к.; 14.02.2023 - 2 000 грн; 28.02.2023 - 961 грн 98 к.;
березень 2023 року: 22.03.2023 - 517 грн 23 к.;
квітень 2023 року: 12.04.2023 -3 100 грн 97 к., 14.04.2023 - 1 000 грн; 14.04.2023 - 3 746 грн 85 к.;
травень 2023 року: 30.05.2023 - 2 053 грн 19 к.;
липень 2023 року: 03.07.2023 - 1 500 грн; 10.07.2023 - 1 704 грн 66 к.; 25.07.2023 - 1 000 грн;
серпень 2023 року: 11.08.2023 - 500 грн; 29.08.2023 - 1 000 грн. Що в загальному становить: 21 940 грн 63 к. (а.с. 9-11).
Згідно з розрахунковим листом за січень 2023 борг за підприємством на початок місяця становить 13 089 грн 78 к. (а.с. 12).
Отже, за вирахуванням заборгованості за 2022 рік (13 089,78 грн), підприємством сплачено ОСОБА_1 , 8 851 грн, що без урахування ПДФО, військового збору та профспілкового внеску становить 11 133 грн 15 к.
В Постанові Верховного Суду від 18.01.2021 у справі № 607/2699/17 (провадження № 6115999св20) викладений висновок про те, що системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів; усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.
Враховуючи викладене, за період з 01.01.2023 по 30.09.2023 заборгованість по заробітній платі становить 45 370 грн 88 к. (56 504 грн 03 к. - 11 133 грн 15 к. = 45 370 грн 88 к.), з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Таким чином, рішення в частині негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати позивача в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.
Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, якою передбачене відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Враховуючи, що КЗпП України не містить будь-яких обмежень чи виключень для компенсації моральної шкоди у разі порушення трудових прав працівників, а стаття 237-1 цього Кодексу передбачає право працівника на відшкодування моральної шкоди у обраний ним спосіб, зокрема повернення потерпілій особі вартісного (грошового) еквівалента завданої моральної шкоди, розмір такого відшкодування суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, їх тривалості, тяжкості вимушених змін у житті та з урахуванням інших обставин справи.
Судом встановлено, що відповідачем порушено конституційне право позивача на оплату праці, не виплати заробітної плати у повному обсязі протягом усього тривалого часу роботи, що призвело до моральних страждань позивача, які виразились у неотриманні коштів необхідних йому для проживання протягом тривалого періоду, що зумовило зміну способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для утримання себе та своєї сім`ї, принизило його.
Суд погоджується з позицією позивача про те, що неможливість отримувати належну платню за роботу позбавило його задовольняти необхідні соціально-матеріальні потреби, що є прямим свідченням завданих моральних страждань. В той же час, визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує характер порушення його прав, тяжкість і істотність вимушених змін у житті внаслідок порушення трудових прав та зусиль, вжитих для їх відновлення, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа „Серявін та інші проти України"). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в цій справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи „Van de Hurk v. the Netherlands", „Boldea v. Romania", „Moreira Ferreira v. Portugal").
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.
Відповідно до статті 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі „Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі „Гімайдуліна і інших проти України (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі „East/West Alliance Limited проти України", від 26.02.2015 у справі „Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 25.10.2023, укладеним між адвокатом Партикою Ольгою Владиславівною та ОСОБА_1, адвокат приймає доручення Клієнта здійснювати представництво його інтересів у цивільних справах, виконавчих провадженнях, учасником (стороною) яких є Клієнт. Відповідно до п. 3.1 даного Договору оплата послуг Адвоката за надання правничої допомоги здійснюється клієнтом згідно акта прийняття-передачі наданих послуг.
Відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг № 1 від 29.12.2023 адвокат надав, а клієнт прийняв правничу допомогу з виконання предмету Договору. Детальний опис наданих послуг: зібрання доказів, складання позову про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати ОСОБА_1 , стягнення понесеної моральної шкоди, нормативно-правове обгрунтування позовних вимог; витрачений час: 1 год.; вартість: 1 000 грн.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 03 від 04.01.2024 адвокатом Партикою О.В. отримано від ОСОБА_2 1 000 грн; підстава: договір від 25.10.2023, акт № 1 від 29.12.2023.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені представником позивача витрати у сумі 1 000 грн є співмірними зі складністю цієї справи, а тому в відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 1 000 грн.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути в дохід спеціального фонду Державного фонду України судовий збір у розмірі (1 211 грн 20 к.).
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з приватного акціонерного товариства „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 45 370 (сорок п`ять тисяч триста сімдесят) гривень 88 копійок з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів, моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, а також 1 000 (одну тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал" 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору в дохід спеціального фонду Державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; тел. НОМЕР_2 ).

Відповідач: приватне акціонерне товариство „Стебницьке гірничо-хімічне підприємство „Полімінерал" (82172, Львівська обл., м. Стебник, вул. Дрогобицька, 127; ідентифікаційний код: 05762281; тел. +07).

Суддя Ю.С. Кучаковський