Справа №464/1956/25
пр.№ 2-о/464/119/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2025 Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Михайлів О.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 10 травня 1995 року Відділом запису актів громадянського стану Львівської міської адміністрації Львівської області Львівської міської ради.

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі.

Заявниця в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи, визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднані громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК України, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись з вищевказаною заявою до суду, заявниця просить суд в порядку окремого провадження встановити факт належності свідоцтва про народження, що видане відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Порядок внесення змін в записи актів цивільного стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793.

Положеннями ч. 1 ст. 22 вищезазначеного Закону України передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Тобто відмова цих органів виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду.

Встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, за виключенням фактів, передбачених ч. 3 ст. 315 ЦПК України, можливо в порядку окремого провадження лише у випадку неможливості органом державної реєстрації проведення внесення змін до відповідних актових записів.

В порядку окремого провадження суд може підтвердити наявність або відсутність юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, однак заявниця просить суд встановити факт належності їй документу, виданого органами державної реєстрації актів цивільного стану, а не встановити наявність чи відсутність певного юридичного факту.

Таким чином, вимоги заявниці не є такими, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження в розумінні положень статей 293, 315 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 255, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Назарій ДУЛЕБКО