УХВАЛА

22 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 463/7650/20

провадження № 61-13852ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу адвокат Сеньківа Андрія Ігоровича, який зазначає, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвали Львівського апеляційного суду

від 16 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 5 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання права власності, скасування державної реєстрації, припинення права власності та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , про визнання права власності, скасування державної реєстрації та припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2024 року адвокат Сеньків А. І., який зазначає, що діє в інтересах

ОСОБА_1 , за допомогою підсистеми «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвали Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 5 вересня 2024 року, повний текст якої складено 23 вересня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

Згідно з частиною третьою статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня

2019 року № 41 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер має містити номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане (пункти 12.5 Положення).

На підтвердження своїх повноважень адвокат Сеньків А. І. надав копію ордеру

серії ВС № 1317890 від 15 жовтня 2024 року, який не оформлений належним чином, оскільки у ньому не зазначено назву органу, що видав посвідчення адвоката України.

Отже на підтвердження повноважень адвоката Сеньківа А. І. підписувати касаційну скаргу, яка подана 17 жовтня 2024 року, та представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції необхідно надати оформлений належним чином відповідний документ.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення

від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»визначено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Касаційна скарга містить платіжний документ про сплату заявником судового збору у розмірі 21 428 грн.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує наступні судові рішення:

- ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року про поновлення ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за її скаргою;

- ухвалу Львівського апеляційного суду від 16 квітня 2024 року про поновлення ОСОБА_8 строку на апеляційне оскарження та про відкриття апеляційного провадження за її скаргою;

- постанову Львівського апеляційного суду від 5 вересня 2024 року, якою скасовано рішення Личаківського районного суду м. Львова 3 травня 2022 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 у липні 2020 році звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила:

- визнати за нею право власності на квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру

АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та визнати припиненим право власності ОСОБА_2 щодо цієї квартири.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_6 , в якому просила:

- визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та визнати припиненим право власності ОСОБА_6 щодо цієї квартири.

У кожному з наведених позовів окремо заявлено вимогу майнового характеру (визнання права власності) та дві вимоги немайнового характеру (скасування державної реєстрації та припинення права власності).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 3 листопада 2020 року об`єднано в одне провадження цивільні справи за вказаними позовами №462/7650/20 та №463/8251/20, з присвоєнням справі №463/7650/20.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову тау фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2020 року становить 2 102 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позовів, за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн).

Оскільки заявник оскаржує постанову суду апеляційної інстанції, якою скасовано чотири вимоги немайнового характеру, то судовий збір в цій частині становить 5 381,12 грн (840,80 грн x 4 x 200% x 0,8).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» у редакції Закону, чинній на час подання позовів, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн).

Підпунктом 9 частини першої статті 176 ЦПК України визначено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року

у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) викладено правовий висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Проте подана касаційна скарга не містить відомостей щодо ціни кожного позову (вартості спірного нерухомого майна).

В даному випадку, оскільки ОСОБА_1 звернулася з двома позовами, кожен з яких має власну ціну позову, відповідно, і судовий збір (за вимогу майнового характеру) мав бути сплачений за кожним з позовів окремо у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн).

Слід зазначити, що без надання заявником відомостей щодо дійсної ціни позовів, касаційний суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги; перевірити правильність розміру судового збору, сплаченого заявником за подання касаційної скарги.

За таких обставин заявнику необхідно надати докази, які б підтвердили вартість спірного нерухомого майна, вказати ціну позовів та, у разі необхідності, доплатити судовий збір за подання касаційної скарги, виходячи з 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні кожної позовної заяви майнового характеру.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сеньківа Андрія Ігоровича , який зазначає, що діє в інтересах

ОСОБА_1 , на ухвали Львівського апеляційного суду від 16 квітня

2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 5 вересня 2024 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко