Справа № 727/829/24
Провадження № 2-о/727/60/24
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складі:
головуючий суддя - Слободян Г.М.
секретар судового засідання - Костенюк О.І.
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа; заінтересована особа: виконавчий комітет Новоселицької міської ради Чернівецької області Старостинський округ № 4.
Заяву обґрунтовує тим, що він народився та протягом тривалого часу проживав за адресою АДРЕСА_2 . Посилається на те, що відповідно до виписки з погосподарської книги №386 від 24.07.2023 року, господарство, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , відносилось до категорії колгоспний двір, і в ньому з періода - 01.07.1990 по 15.04.1991 р. проживали шестеро осіб, в тому числі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був власником наведеного будинку та являється його батьком. Вказує, що при видачі «Свидетельства о праве личной собствености на жилой дом» від 15 березня 1990 року за адресою АДРЕСА_2 була допущена помилка, яка перешкоджає йому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Зазначає, що в «Свидетельства о праве личной собствености на жилой дом» прізвище власника записано, як ОСОБА_3 , що не збігається із записом його прізвища в свідоцтві про смерть Серія НОМЕР_2 від 09.08.2005 року, яке видане на громадянина ОСОБА_2 , де його прізвища зазначене, як ОСОБА_4 . На думку заявника, причина неправильного написання прізвища ОСОБА_2 виникла ув`язку із неправильним перекладом його прізвища, імені та по батькові з російської на українську мову. Зазначає, що внаслідок такої помилки, на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує право власності на будинок та правовстановлюючим документом, який був виданий на ОСОБА_2 , у зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності йому даного правовстановлюючого документу. Просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 «Свидетельства о праве личной собствености на жилой дом» від 15 березня 1990 року за адресою АДРЕСА_2 виданого власнику - ОСОБА_5 .
Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, просив заявлену вимогу задовольнити в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи виконавчий комітет Новоселицької міської ради Чернівецької області Старостинський округ № 4 Кукущук С.В. (згідно довіреності), у судове засідання також не з`явилася, однак скерувала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що проти задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа не заперечують; справу просила розглядати за її відсутності.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зважає на наступне.
Згідно статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності оспорюваних прав.
У відповідності до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПКУкраїни, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Разом з цим, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Тобто, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку слід за можливе встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Як вбачається з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 17.08.1962 року, актовий запис №12, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 75 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 09.08.2005 року (актовий запис №19) (а.с.9).
У документі, що підтверджує право власності на будинок за адресою АДРЕСА_2 «Свидетельство о праве личной собствености на жилой дом» від 15 березня 1990 року прізвища власника записано, як ОСОБА_3 (а.с.10). Наведене не збігається із записом прізвища в свідоцтві про смерть Серія НОМЕР_2 від 09.08.2005 року, яке видане на громадянина ОСОБА_2 , де його прізвища зазначене, як ОСОБА_4 .
У відповідності до виписки з погосподарської книги №386 від 24.07.2023 року, господарство, яке знаходиться в АДРЕСА_2 , відносилось до категорії колгоспний двір, і в ньому в період з 01.07.1990 по 15.04.1991 р. проживали шестеро осіб, в тому числі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був власником даного будинку, та є батьком заявника, що підтверджується вищезазначеним свідоцтвом про народження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.
Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).
Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Оскільки на час розгляду справи втрачена можливість внесення змін або виправлень до вказаного документа, заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити даний факт, оскільки вказані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на подальше оформлення документів, що в даному випадку дадуть можливість вільно розпоряджатися власністю, а саме будинком АДРЕСА_2 .
Суд приходить до висновку, що факт, щодо встановлення якого заявник звернувся до суду, знайшов своє повне підтвердження у судовому засіданні під час дослідження доказів, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.
У відповідності до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Таким чином, враховуючи обставини справи, беручи до уваги встановлені факти, що знаходять своє підтвердження в належних та допустимих письмових доказах, а також те, що в іншому порядку встановити вказаний факт заявник немає можливості, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити вказаний факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документа.
На підставі та керуючись ст.ст.2,4,5,10,293,294,315,316,319,352,354 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.
Встановити факт належності свидетельства від 15 березня 1990 року виданого власнику ОСОБА_6 про право власності на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці або безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складено 23.02.2024 року.

Суддя Слободян Г.М.