РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2024 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

із участю секретаря Лавріненко Ю.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" до ОСОБА_1 , із участю третьої особи Акціонерного товариства "Кредобанк", про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

08.07.2021 року АТ "Кредобанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 21.12.2019 року між позивачем АТ "Кредобанк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL-250161, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені цим договором. АТ "Кредобанк" надав позичальникові ОСОБА_1 кредит в розмірі 176696,97 грн на строк до 20.12.2024 року. Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору за користування кредитом ОСОБА_1 сплачує відсотки за процентною ставкою 35% річних. Банк взяті на себе зобов`язання згідно з указаним кредитним договором виконав та надав кредитні кошти, а позичальник своїх зобов`язань не виконує. 22.04.2021 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, проте заходи досудового врегулювання спору між банком та позичальником виявились безрезультатними. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором від 21.12.2019 року №CL-250161 станом на 03.06.2021 року у ОСОБА_1 наявна кредитна заборгованість у загальному розмірі 245344,73 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 172213,02 грн, заборгованість за відсотками 73131,71 грн. З наведених підстав АТ Кредобанк" просило суд стягнути на його користь з ОСОБА_1 кредитну заборгованість в сумі 245344,73 грн, суму сплаченого судового збору у розмірі 3680,17 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24534,47 грн.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного сулу від 26.07.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

21.09.2022 року до суду надійшла заява представника ТОВ "Росвен Інвест Україна" про залучення до участі у справі правонаступника.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.09.2022 року замінено у даній справі позивача АТ "Кредобанк" на його правонаступника ТОВ "Росвен Інвест Україна" та залучено до участі в справі АТ "Кредобанк" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Представник позивача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, однак попередньо подали заяви, в яких просили розглянути дану справу за відсутності представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про розгляд справи у передбаченому положеннями ч.7,8 ст.128 ЦПК України порядку шляхом направлення йому судових викликів за зареєстрованою адресою проживання (а.с.39), незалежно від отриманих судом повідомилень про його відсутність.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відзиву на позовну заяву відповідач не надав.

Згідно з вимогами статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши доводи сторони позивача, викладені у позові, дослідивши матеріали справи доказами, суд доходить наступних висновків.

21.12.2019 року між АТ "Кредобанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №CL-250161, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі передбачені цим договором (а.с.10-15).

Відповідно до п.4.1 вказаного кредитного договору визначено за користування кредитом сплату позичальником банку відсотків за процентною ставкою 35% річних (а.с.10 на звороті).

Згідно п.2.3, 2.4 кредитного договору строк кредитування терміном до 20.12.2024 року; позичальник доручає банку здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 47090,79 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ "УкрСиббанк" в сумі 129606,18грн (а.с.10).

Згідно меморіальних ордерів від 21.12.2019 року №73458080 та №73458096 АТ "Кредобанк" надав позичальникові ОСОБА_1 кредит у сумі 176 696,97 грн, яка складається з перерахованих останньому грошових коштів в розмірі 129606,18 грн та в розмірі 47090,79 грн відповідно (а.с.8,9).

Надходження вказаних вище сум грошових коштів на рахунок відповідача 21.12.2019 року встановлено за даними виписки про рух коштів на рахунку останнього за період з 21.12.2019 року до 03.06.2021 року, яка також містить відомості стосовно подальшого здійснення відповідачем ОСОБА_1 повернення частини кредитних коштів, оплати проценитів за користування кредитом востаннє до 23.03.2020 року (а.с. 7).

Погашення кредиту позичальником визначено пунктами 2.8, 2.9, 6.2 кредитного договору, відповідно до яких передбачено внесення щомісячного платежу з графіком погашення з 14 по 21 число кожного місяця.

Згідно з пунктом 6.9 кредитного договору Банк у випадках, передбачених пунктом 3.3 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів аз кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого пунктом 6.9 кредитного договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомлені (згідно пунктами 3.3.2, 3.3.3 кредитного договору) протягом 30 (тридцяти) календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказанні порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку.

Згідно розрахунку оспорюваної заборгованості станом на 03.06.2021 року кредитна заборгованість ОСОБА_1 становить 245344,73 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту складає 172213,02 грн, заборгованість за відсотками складає 73131,71 грн (а.с.6).

У зв`язку із порушенням грошових зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, 22.04.2021 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, яка 13.05.2021 року повернута позивачу поштовим зв`язком за закінченням строку зберігання (а.с.18-23).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного правового регулювання.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгожджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі №755/18246/15-ц.

Відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним кредитним правочином, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання, відтак суд приходить до висновку, що оспорювана заборгованість за тілом кредиту та за відсотками у загальній сумі 245344,73 грн (172213,02 грн + 73131,71 грн) підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна", що є правонаступником первісного позивача АТ "Кредобанк" згідно договору факторингу від 21.12.2021 року, згідно якого та п.556 додатку до нього (а.с.82-83,84-90), право вимоги останнього за кредитним договором від 21.12.2019 року №CL-250161 щодо ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "Росвен Інвест Україна", тому позов підлягає задоволенню в цій частині вимог.

При цьому, судом враховується, що за розрахунком оспорюваної заборгованості нарахування процентів здійснено до 03.06.2021 року, тобто належно в межах зміненого позивачем строку кредитування, визначеного вказаним направленням вимоги дострокового погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене та оцінивши наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки позивачем доведено порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість згідно з розрахунком позивача, який перевірено судом та відповідачем не спростовано ні в який спосіб.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь нового позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3680,17 грн (а.с.5).

Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомоги в сумі 24534,47 грн, то підстави для цього відсутні.

Відповідно до ч.2-5 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року в справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року в справі №372/1010/16-ц, для стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат.

Всупереч зазначеному до позовної заяви стороною позивача не долучено до позову повний текст договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, укладений між АТ "Кредобанк" та Адвокатським об`єднанням "Бізнес і право", з огляну на надання суду лише копії першої та останньої сторінки вказаного правочину на єдиному аркуші (а.с.31), що не дає можливості встановити розміри та принципи розрахунку плати, яку має здійснювати клієнт виконавцю за надану правову допомогу за таким договором.

Також представлено копії ордеру адвоката, довіреності та свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531, виданого на ім`я Павленка С.В. (а.с.30,33,34).

Оскільки доказів фактично здійснених витрат власне на оплату послуг адвоката та обсягу наданих ним послуг позивачем не надано, суд доходить висновку про необідність відмовими у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через недоведеність понесення таких витрат та їх обсягів (виду, тривалості та складності наданих послуг у справі).

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 76-81,141,263-265,273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" (м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 6; ) заборгованість за кредитним договором від 21.12.2019 року №CL-250161 в сумі 245344 (двісті сорок п`ять тисяч триста сорок чотири) гривні 73 копійки, а також судові витрати із сплати судового збору в розмірі 3680 (три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 17 копійок.

У задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 24534 гривні 47 копійок відмовити.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.