Справа № 359/5842/24
Провадження № 2/359/2429/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Бокей А.В.,

за участі представника позивача - Змієвської Т.П.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит

В С Т А Н О В И В :

03.06.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за Договором про споживчий кредит №102914730 від 27.10.2021 у розмірі 57105,00 грн., а також понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 30128 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 17000 грн. (а.с.2-5).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.10.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №102914730 в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, згідно із умовами якого позичальнику надано суму кредиту у розмірі 14100,00 грн., на умовах визначених договором зі сплатою процентів в сумі 4230 грн.,0 які нараховуються за ставкою 1,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, та визначеною договором стандартною (базовою) процентною ставкою за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 10.02.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №10-02/2022-50, на підставі якого ТОВ «МІЛОАН» відступило право вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №102914730 від 27.10.2021 року. У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-1/2023 від 10.01.2023 року в тому числі щодо вказаного договору про споживчий кредит №102914730 від 27.10.2021 року. Внаслідок цього у позивача виникло право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості, що виникла станом на 10.05.2024 у розмірі 57105,00 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 14100,00 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 41595,00 грн. та заборгованості з комісії у розмірі 1410,00 грн.

11.09.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Мартинюк М.Р. подано відзив (а.с.58-64), за змістом якого просить у задоволенні позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відмовити. Зокрема, зазначено, що відповідач не погоджується із розрахунками заборгованості, а саме, що заявлені позивачем до стягнення суми процентів не ґрунтуються на умовах кредитного договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Звертає увагу, що строк кредитування за Договором про споживчий кредит № 102914730 від 27.10.2021 року був погоджений та становив 30 днів. Доказів того, що відповідач ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення суми кредиту у порядку, передбаченому кредитним договором, матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредитування, як це передбачено договором. Вважає, що надані позивачем витяги з реєстрів боржників до договорів факторингу та розрахунки заборгованості за кредитними договорами не можуть вважатися належними доказами наявності такої заборгованості, оскільки з наданих розрахунків не вбачається, як саме нараховувались проценти за користування кредитними коштами до укладання договорів факторингів, тобто розрахунки заборгованості складені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а не первісними кредиторами. Інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано. Зазначає, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надало Відповідачу кредит в розмірі 14100,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 26.11.2021 року. За користування кредитом Клієнт сплачує 1,00 % на добу. Тип процентної ставки фіксований. Тому сума нарахованих процентів, має бути нарахована наступним чином 14100,00 грн. тіло кредиту х 1,00 % х 30 днів = 4230,00 грн. Вказує, що з 26.11.2021 року припинилося право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та інших платежів за цим договором. Заяви щодо продовження дії договору після 27.11.2021 року Відповідачем не подавалося. Також звертає увагу, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), тому не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці є правильними. Також відповідач не погоджується з витратами на правову допомогу в розмірі 17000 гривень, звертає увагу, що розмір таких витрат має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,- ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Посилаючись на судову практику, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, підлягають зменшенню з 17000 до 2564,32 гривень.

20.09.2024 в системі «Електронний суд» представником позивача подано відповідь на відзив (а.с.71-77), за змістом якого позивач не погоджується із запереченнями відповідача, просить позов задовольнити. Звертає увагу, що Кредитний договір передбачає автоматичну пролонгацію у разі непогашення боргу без додаткової сторінки. Відповідач добровільно уклав договір, ознайомився з його умовами, договір у судовому порядку не оскаржувався, а тому є чинним.

Ухвалою суду від 09.07.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 44).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала. Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов визнали частково на суму основного боргу 14100 грн. та відсотки в сумі 4230 грн., з підстав, наведених у поданих до суду заяв по суті справи.

Представник позивача ОСОБА_3 додатково пояснила, що зазначені в позові проценти в сумі 41595,00 грн. були нараховані за період з 10.02.2022 по 26.02.2022 (14 днів) по 705 грн. в день (5% від суми заборгованості за кредитом) на загальну суму 9870 грн. .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 27 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_1 на сайті tengo.ua створив та заповнив анкету-заяву на кредит №102914730, в якій зазначив свої особисті дані: прізвище, ім`я, по батькові, ідентифікаційний номер, рік народження, номер мобільного телефону та електронної адреси, паспортні дані, домашню адресу, освіту та щомісячний дохід. Надав також згоду, зокрема, щодо правил кредитування (а.с. 12).

За змістом вказаної Анкети-заяви на кредит №102914730 процес оформлення та розгляду заяви №102914730 складався з таких етапів: заповнення заяви 27.10.2021 01:28:22; автоматична перевірка - 27.10.2021 01:29:16; додавання картки: 27.10.2021 01:29:19; автоматична перевірка 27.10.2021 01:47:11; перевірка у базі кредитних історій (БКІ) - 27.10.2021 01:47:19; скоринг - 27.10.2021 01:47:32; перевірка у базі кредитних історій (БКІ) - 27.10.2021 01:47:23; скоринг - 27.10.2021 01:48:33; підтвердження зміни умов - 27.10.2021 01:48:34; оброблення - 27.10.2021 03:33:45; підписання договору - 27.10.2021 03:33:48; оброблено - 27.10.2021 04:11:16; прийняття рішення по заяві 102914730 - погоджено 27.10.2021. Погоджені умови кредитування: замовлена сума 14100,00 грн.; замовлений строк - 30 днів; погоджена сума 14100,00 грн., погоджений строк 30 днів, комісія за надання 10,0% одноразово, ставка процентів 1,00 % за кожен день користування (а.с. 12).

Також встановлено, що 27.10.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №102914730 (а.с.6-10), відповідно до умов якого кредитор надає позивальнику грошові кошти в кредит у сумі 14100,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 термін.

Відповідно до умов п.п.1.3, 1.4 Договору кредит надається строком на 30 днів з 27.10.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитними кошами (дата платежу) 26.11.2021.

Відповідно до умов пп. 1.5.1, 1.5.2 п.1.5 Договору комісія за надання кредиту 1410,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 4230,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.

Відповідно до умов п.п. 1.6, 1.7 Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Тип процентної ставки - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. п. 2.2, 2.3 цього договору.

Так, відповідно до пп. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 п.2.2 Договору Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.2. договору в термін (дату), вказаний у п.1.4. У випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування, вказаний в п.1.3 договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою, визначеною в п. 1.5.2 або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною в п. 1.6. договору, в сумі та на умовах, визначених в п.2.3 договору.

Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати, наступної за днем надання кредиту, по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п. 2.2.3 договору.

Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6. цього Договору, я є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована Позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 Договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандарт (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умов згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п.1.6 Договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п.1.6 та процентною ставкою визначеною п.1.5.2 Договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника

Пунктом 2.3.1.2 Договору також визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).

Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього договору.

Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування (пункт 2.4.1.).

Пунктом 4.2 Договору також визначено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги Кредитодавця.

Відповідно до п. 6.1 Договору його укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.

Згідно з пунктом 6.3 Договору приймаючи пропозицію Товариства про укладення цього кредитного Договору, Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) Договору в цілому.

Відповідно до умов п. 7.1 Договору він набирає чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно до способу надання кредиту, визначеному у п. 2.1 цього Договору, та діє до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно із Додатком № 1 сторонами визначений графік платежів за договором про споживчий кредит № 102914730 від 27.10.2021 (а.с. 10- на звороті).

В Додатку № 2 до договору міститься паспорт споживчого кредиту 102914730 (а.с.11).

Факт укладення договору відповідачем не оспорюється.

Крім того, на підтвердження підписання відповідачем договору про споживчий кредит №102914730 від 27.10.2021 надано довідку про ідентифікацію, згідно з якою відповідач здійснив акцепт договору шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису (ЕЦП) у формі одноразового ідентифікатора «V86046» 27.10.2021, який відправлено на номер телефону НОМЕР_1 (а.с.13).

Ці обставини відповідачем не заперечуються.

Факт отримання кредиту в сумі 14100,00 грн. визнано відповідачем.

На підтвердження виконання ТОВ «МІЛОАН» зобов`язання за договором про споживчий кредит № 102914730 від 27.10.2021 до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення № 34394987 від 28.10.2021 про перерахування коштів відповідачу на картковий рахунок НОМЕР_2 в сумі 14100,00 грн. (а.с. 13- на звороті).

Згідно із відомістю про щоденні нарахування та погашення ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором №102914730, позичальник ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 28.10.2021 по 25.01.2022 включно, відповідно до якої загальна сума нарахованих процентів становить 31725,00 грн. та нарахування процентів здійснювалосящоденно: з 29.10.2021 по 26.11.2021 включно в розмірі по 141,00 грн. (згідно із п.1.5.2 Договору за ставкою 1,00% ), з 27.11.2021 по 30.12.2021 включно в розмірі по 705,00грн. (згідно із п.п. 1.6, 2.3.1.2 Договору за ставкою 5,00% ), з 31.12.202 по 25.01.2022 включно в розмірі по 141,00 грн. (за ставкою 1,00% ) (а.с.14).

Також встановлено, що 10 лютого 2022 року ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 10-02/2022-50, за умовами якого сторони погодили, що ТОВ «МІЛОАН» зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 50173520 грн. 95 коп., а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом та боржниками, а також підписали Акт приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №10-02/2022-50 від 10.02.2022 (а.с. 18-20, 20-на звороті).

Платіжним дорученням від 11 лютого 2022 року № ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перерахувало ТОВ «МІЛОАН» обумовлену договором оплату за договором факторингу №10-02/2022-50 від 10.02.2022 в сумі 2043656,38 (а.с.20).

Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу №10-02/2022-50 Реєстр боржників до Договору факторингу №10-02/2022-50 від 10.02.2022 під порядковим №416 значиться відповідач ОСОБА_1 : договір про споживчий кредит №102914730 від 27.10.2021 року, загальна сума заборгованості 47235,00 грн., з яких: 14100,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 31725,00 грн. - заборгованість за відсотками та 1410,00 грн.- заборгованість за комісією (а.с.21-на звороті - 22).

Також встановлено, що 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір факторингу № 10-01/2023 (а.с.24-26), згідно із яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» передає (відступає) ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Додатку № 3 до Договору факторингу №10-01/2023 від 10 січня 2023 року Реєстр боржників під порядковим №17672 значиться відповідач ОСОБА_1 : договір про споживчий кредит №102914730 від 27.10.2021 року, загальна сума заборгованості 57105,00 грн., з яких: 14100,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 41595,00 грн. - заборгованість за відсотками та 1410,00 грн.- заборгованість за комісією (а.с.27-28).

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Також суд враховує, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до положень ст.12 Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Частиною другою цієї статті встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, в силу вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Також суд враховує, що відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З у рахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач та первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» у належній формі досягли усіх істотних умов Договору про споживчий кредит.

Первісний кредитор ТОВ «МІЛОАН» повністю виконав взяті на себе зобов`язання перерахував відповідачу на рахунок суму кредиту.

Відповідач отримав кредит, проте взяті на себе зобов`язання не виконав: суму кредиту не повернув, визначену договором комісію за надання кредиту та відсотки за користування кредитом не сплатив.

При цьому суд враховує, що загальний строк користування кредитом, з урахуванням пролонгації на стандартних умовах у порядку , визначеному пп.2.3.1.2 п.2.3 Договору не може перевищувати 90 днів (30 днів строк кредитування, 60 днів максимальний строк на який може бути пролонговано строк користування кредитним коштами). Тобто, нарахування відсотків після 25.02.2022 суперечить умовам укладеного договору.

В цій частині суд погоджується із запереченнями відповідача, що нарахування процентів можливо лише в межах строку кредитування. Такий строк, з урахуванням визначеної договором пролонгації, становить 90 днів, а не 30 днів, як помилково вважав відповідач.

Правильність нарахування процентів відповідно до Відомості про щоденні нарахування та погашення (а.с.14) перевірена судом та не викликає сумнівів, оскільки не порушує умов укладеного Договору про споживчий кредит №102914730 від 27.10.2021.

Крім того, суд враховує, що матеріалами справи повністю підтверджуються обставини уступки права вимоги за договором про споживчий кредит № 102914730 від 27.10.2021 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав вищезазначене повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України.

Суд враховує, що звернення з позовом до суду також є вимогою фактора щодо виконання грошового зобов`язання, яка відповідачем у добровільному порядку на дату ухвалення судового рішення не виконана.

Таким чином суд дійшов висновку, щодо часткової обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 102914730 від 27.10.2021 в розмірі - 47235 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 14100 гривень, заборгованість за відсотками 31725 гривень (нараховані на 25.01.2022 включно), заборгованість за комісією - 1410 гривень.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

При вирішенні питання щодо судових витрат суд виходить із наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження понесених витрат суду надано копії укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надало:

- Договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023, укладений з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.33-34);

- Прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» (а.с.34-на звороті-35);

- платіжне доручення № від 10 травня 2024 року про перерахування коштів в сумі 68000 грн. за надання правової допомоги за Договором №02-01/2023 від 01.01.2023 (а.с.35-на звороті);

- заявка на надання юридичної допомоги №482 від 26 квітня 2024 року на загальну суму 17000 грн. (надання усної консультації 4000грн., (2 години), підготовка пропозицій 1000 грн.; складання позовної заяви 12000 грн. (4 години) (а.с.36) та витяг з Акту №3 про надання юридичної допомоги від 03.04.2023 (а.с.37) з тим самим переліком послуг та на ту саму суму.

Разом із з цим такий розмір адвокатських послуг не відповідає критеріям розумності та не дійсності таких витрат.

Так, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Європейський суд з прав людини застосовує такі критерії - заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим та мати мають розумний розмір.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування, суд також виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Суд враховує, що адвокат участі у розгляді справи не брав, справа не представляє великої складності, тому неминучість витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі викликає сумнів.

Встановлено, що дана справа є типовою для позивача, тому слід визнати необґрунтованими та такими, що не були для позивача неминучими, витрати на отримання консультації та пропозицій від Адвокатського об`єднання.

Також встановлено, що позовна заява складається з семи сторінок та є типовою для позивача, тож, з урахуванням характеру взаємовідносин між позивачем та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», що носять достатньо тривалий характер (з 02.01.2023), її складання не потребувало такої кількості часу та зусиль, як це зазначено у складених позивачем та Адвокатським об`єднанням документах.

Враховуючи ці обставини, невелику складність справи, заперечення відповідача, суд дійшов висновку, щодо необхідності зменшити розмір таких витрат з підготовки позовної заяви до 3000 гривень.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028 гривень (а.с.1).

З урахуванням викладеного, вищенаведених вимог ст.ст.137,141 ЦПК України суд дійшов висновку, що встановлені судом судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 4986,36 грн. (3000,00грн. + 3028грн.) х 82,72%).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 266, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, зареєстроване місцезнаходження : 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3 офіс 306) суму заборгованості за Договором про споживчий кредит № 102914730 від 27.10.2021 в розмірі - 47235 гривень (сорок сім тисяч двісті тридцять п`ять гривень), яка складається з : заборгованість за тілом кредиту 14100 гривень, заборгованість за відсотками 31725 гривень, заборгованість за комісією - 1410 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, зареєстроване місцезнаходження : 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3 офіс 306) частину понесених судових витрат по сплаті судового збору та на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимогах в сумі 4986 гривень 36 копійок (чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят шість гривень тридцять шість копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду, або через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 17.03.2025.

Суддя І. В. Муранова-Лесів