У Х В А Л А

Іменем України

694/3105/23

11.01.2024 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Сакун Д.І., ознайомившись з матеріалами справи №694/3105/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Звенигородської міської ради про визнання недієздатною фізичної особи, встановлення опікунства і призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2023 року вказана справа надійшла до Звенигородського районного суду Черкаської області.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд доходить такого висновку.

У відповідності до ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Статтею 294 ЦПК України, зокрема, визначено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 42 ЦПК Україниу справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» (заява № 44009/05) зазначив, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив її право на справедливий судовий розгляд, передбачене ч. 1 ст. 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про необхідність надання доступу до суду навіть особам, які вже визнані недієздатними, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції, наголошується у рішенні ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (заява № 49069/11).

Як вбачається з заяви, заявником ОСОБА_1 не зазначено заінтересованою особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого подана заява про визнання недієздатним, не вказано його місце проживання чи перебування, відомі номери засобів зв`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Проте, в поданих до суду матеріалах заяви відсутнє подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення опікуном ОСОБА_1 , оскільки, відповідно до ч. 1 ст.300 ЦПК України суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу.

Так, фізична особа може бути призначена опікуном (піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна (піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном (піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном (піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріально-побутові умови проживання майбутнього опікуна (піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна (піклувальника).

Однак, в заяві відсутні відомості щодо наявності такої заяви особи, яка просить призначити її опікуном та посилання на докази, що особа зверталась до відповідного органу опіки і піклування з даного питання. Доказів стосовно того, що заявник може бути опікуном ним не надано.

03.08.2023 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення доступу до безоплатної правничої допомоги» №3022-ІХ від 10.04.2023 р. Зазначеними змінами передбачено, що розгляд справ, зокрема, про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, проводиться судом за обов`язковою участю адвоката особи, стосовно якої розглядається справа.

Статтею 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначено, що право на безоплатну вторинну допомогу мають, зокрема особи, щодо яких суд розглядає справу про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особита особи, щодо яких суд розглядає справу про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Однак, до участі у справі заявником не залучений адвокат особи, яку необхідно визнати недієздатною та встановити над нею опіку, участь якого є обов`язковою у зазначеній категорії справ.

Наведені недоліки заяви у сукупності унеможливлюють відкриття суддею провадження у справі.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя залишає заяву без руху, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України.

Отже, заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення наведених недоліків 10 днів. Якщо у цей строк заявник відповідно до ухвали суду виконає вимоги, визначені статтєю 175 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви в строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 174,175, 185, 259, 260, 306 ЦПК України, суддя-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: виконавчий комітет Звенигородської міської ради про визнання недієздатною фізичної особи, встановлення опікунства і призначення опікуна - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення наведених вище недоліків - десять днів з моменту отримання даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І.Сакун