Номер провадження: 22-ц/813/7399/24
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівни у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про примусове проникнення до житла боржника, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Петренко В.С. 21 серпня 2024 року у м. Одеса, -

встановила:

У серпні 2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про надання дозволу на примусове проникнення до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення виконавчих дій опису та арешту майна боржника у виконавчому провадженні №74758406 з виконання рішення у справі №947/22065/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором №010/83122/82/1184813 від 06.08.2021 року у розмірі 62649,89 гривень.

В поданні приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. зазначала, що з дати відкриття виконавчого провадження жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинив, на виклик не з`явився, причини неявки не повідомив, декларацію про майновий стан не надав, доступу до приміщення для проведення опису та арешту майна не надав. Отже, приватним виконавцем у виконавчому провадженні вжито всіх можливих заходів примусового виконання: кошти на рахунках боржника відсутні, рухоме, нерухоме майно відсутнє, доходи відсутні або приховуються.

Згідно виконавчого листа, боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У матеріалах справи міститься поштова квитанція про направлення за адресою боржника, вказаної у виконавчому документі, рекомендованим поштовим відправленням документів виконавчого провадження.

Отже, боржник вважається повідомленим про виконавче провадження у розумінні ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2024 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1 , подане з виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.01.2024 року у цивільній справі №947/22065/23 за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовлено.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить змінити ухвалу суду першої інстанції шляхом скасування визнання судом зловживання процесуальними правами приватним виконавцем.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що приватний виконавець, який є органом примусового виконання судового рішення, не є учасником судової справи (не є суб`єктом зловживання), та його подання з питань виконання судового рішення не можуть бути предметом зловживання.

Сторони про розгляд справи на 17 грудня 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

11.11.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи необхідність у примусовому проникненні до житла боржника фізичної особи, приватним виконавцем у поданні було зазначено, що вжиті нею заходи на виконання судового рішення не призвели до жодних результатів, боржник на виклик не з`явився, причини неявки не повідомив, декларацію про майновий стан не надав, доступу до житла для проведення опису та арешту майна не надав.

На підтвердження обставин, зазначених у поданні, приватним виконавцем було додано копії документів, а саме: заяву ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» №07-284 від 03.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження; виконавчий лист №947/22065/23, виданий Київським районним судом м. Одеси 15.03.2024 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості за кредитним договором №010/83122/82/1184813 від 06.08.2021 року у розмірі 62649,89 гривень; постанова приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про відкриття виконавчого провадження №74758406 від 15.04.2024 року; постанову про арешт коштів боржника від 15.04.2024 року; постанову про арешт майна боржника від 15.04.2024 року; виклики від 15.04.2024 року та 29.04.2024 року приватного виконавця, якими було зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися 28.05.2024 року о 10:00 год. до виконавця за адресою: м. Одеса, вул. Говорова Маршала, 7, приміщення офіс 6-2; вимога виконавця від 15.04.2024 року, щодо необхідності ОСОБА_1 бути присутньою та надати приватному виконавцю доступ до приміщення за адресою: АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 31.05.2024 року з 10:00 год. до 17:00 год.; вимога виконавця від 29.04.2024 року, щодо необхідності ОСОБА_1 бути присутньою та надати приватному виконавцю доступ до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна боржника, який відбудеться 30.05.2024 року з 10.00 год. до 17.00 год.; акти приватного виконавця від 28.05.2024 року, 30.05.2024 року, 31.05.2024 року, щодо нез`явлення на виклики приватного виконавця та не надання доступу до житла для проведення опису та арешту майна; відповідь на запит №207793854 від 03.06.2024 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону; витяг з Державного реєстру речових прав від 19.10.2023 року, відповідно до якого квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_1 ; відповідь на запит №205820241 від 22.05.2024 року до Державної податкової служби України; відповіді на запити №205876511 від 23.05.2024 року та №219779971 від 09.08.2024 року до Державної фіскальної служби України; відповідь на запит №200420575 від 16.04.2024 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів; відповіді на запити №205876517 від 23.05.2024 року та №221244077 від 17.08.2024 року до Пенсійного фонду України; відповідь на запит №219779970 від 09.08.2024 року до Державної податкової служби України; відповідь Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №324В/01-24 від 12.07.2024 року, щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , яка значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, судом першої інстанції правильно встановлено, що з подання приватного виконавця та доданих до нього документів не вбачається та судом не встановлено, що боржник ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, виклики приватного виконавця і що вона, будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження добровільно не надала доступу до житла.

Посилання приватного виконавця на те, що поштове відправлення №020 вручено ОСОБА_1 особисто 04.05.2024 року, є безпідставним, оскільки вказане відправлення надіслано та отримано особисто останньою за адресою - 67804, с. Лиманка Україна, при цьому адресою боржника, відповідно виконавчого документа, є: АДРЕСА_4 .

Крім того, доданими до подання доказами не доведено, що боржник чи інші особи чинять перешкоди приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. у її вільному доступі до цього житла за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення відповідних виконавчих дій з опису та арешту майна боржника.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Наведені положення також свідчить про те, що законодавець передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку, коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб; факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

При цьому необхідно враховувати, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайнім засобом для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Недоторканість житла гарантується ст. 30 Конституції України, згідно якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Пунктом 15 ч. 3ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна- суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

При викладених обставинах, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що матеріали подання не містять достатніх доказів, а відповідно і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, тому суд правильно вважав подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника передчасним і таким, що не підлягає задоволенню.

Також судом першої інстанції зазначено, що приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. вже неодноразово зверталась до Київського районного суду м. Одеси з поданнями про проникнення до житла боржника, які ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 15.08.2024 року та ухвалами судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В. від 15.08.2024 року та 20.08.2024 року були залишені без задоволення.

При цьому, приватний виконавець маючи право на оскарження вказаних ухвал, їх не оскаржує, а знову, жодним чином не змінюючи тексту подання та його обґрунтування, а також змісту доданих доказів, звертається до Київського районного суду м. Одеси з тотожними поданнями та доказами, що судом розцінено як зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, оскільки згідно ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Як вбачається з матеріалів справи, приватний виконавець неодноразово зверталася до суду з однаковими клопотаннями та поданнями, незважаючи на відсутність нових обставин або доказів, які б обґрунтовували їх повторне подання, у зв`язку із чим суд першої інстанції правомірно розцінив такі дії як зловживання процесуальними правами, що кореспондується із положеннями статті 44 ЦПК України, згідно якої до дій, що можуть бути визнані зловживанням, належать подання повторних клопотань без нових обставин, навмисне затягування процесу або створення перешкод для судового розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про те, що приватний виконавець, який є органом примусового виконання судового рішення, не є учасником судової справи (не є суб`єктом зловживання), та його подання з питань виконання судового рішення не можуть бути предметом зловживання, є безпідставними, та ґрунтуються на власному тлумаченні норм права апелянтом.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2024 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 06 січня 2025 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе