Справа № 214/3303/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу цивільної справи за підсудністю

24 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., дослідивши матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ковалик Марини Федорівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальний сервісний центр МВС №12433, про визнання права власності на транспортний засіб,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ковалик М.Ф., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення поштовою кореспонденцією 29.03.2024 (надійшла до суду 08.04.2024), в якій просить суд визнати ОСОБА_1 власником транспортного засобу модель М-20, 1956 року випуску, двигун НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , кузов 1300.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали позовної заяви передано у провадження судді Євтушенку О.І. 08.04.2024.

У відповідності до ч.6 ст.187 ЦПК України 18.04.2024 на електронну пошту суду надійшла відповідь Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Додатково повідомлено, що у 2009 році ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вона не підсудна Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у зв`язку з чим підлягає передачі за підсудністю до належного суду.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Винятки із вказаного правила становить альтернативна підсудність (ст.28 ЦПК України) за вибором позивача, та виключна підсудність (ст.30 ЦПК України) за виключним переліком категорій справ, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність це особливий вид територіальної підсудності, який забороняє застосування інших видів територіальної підсудності (загальної, альтернативної або підсудність пов`язаних між собою вимог). Це пояснюється особливостями справ, на які така підсудність поширюється, і направлено на створення сприятливих умов для розгляду справи й виконання судового рішення.

Вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законом для відповідної категорії справ. Правила виключної підсудності, визначені ст.30 ЦПК України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються: будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири, тощо), речових (майнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно (право володіння, користування, тощо), а також поділ нерухомого майна, що перебуває в спільній власності, визнання недійсним договору купівлі - продажу будинку, розірвання договору оренди нерухомого майна у зв`язку з невиконанням стороною договору, переводу прав покупця нерухомого майна, стягнення заборгованості з орендної плати та користування нерухомим майном тощо.

Отже, правила виключної підсудності застосовуються лише до справ, які виникають з приводу нерухомого майна, щодо справ предметом яких є рухоме майно застосовуються загальні правила визначення підсудності.

За ч.1 ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Норми Цивільного кодексу України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяють речі на рухомі і нерухомі.

Відповідно до ч.1 ст.181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Отже, основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності.

Зі змісту позову слідує, що спір у справі стосується майнових прав на рухоме майно транспортний засіб моделі М-20, 1956 року випуску, двигун НОМЕР_1 , шасі НОМЕР_2 , кузов 1300, право власності на який позивач просить визнати за нею у судовому порядку з огляду на неможливість реєстрації майнових прав на це майно позасудово.

Таким чином, позов безпосередньо стосується рухомого майна (транспортного засобу) та не належить до виключної підсудності, а тому за правилами ст.27 ЦПК України повинен пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача фізичної особи.

За даними Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області відповідач ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до адміністративно-територіального поділу відноситься до територіальної підсудності Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Обставини, які б вказували на альтернативну або виключну підсудність даної справи Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, відсутні. Інші відомості, які б могли свідчити про правомірність розгляду позовної заяви саме Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивачем не зазначені, а відповідні докази до позовної заяви не надані.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що матеріали позовної заяви адвоката Ковалик М.Ф., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про визнання права власності на транспортний засіб, в порядку п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України підлягають передачі на розгляд за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Суд зауважує, що дотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) розгляду справи є однією зі складових законності судового рішення. Розгляд справ з порушенням правил підсудності є грубим порушенням процесуального закону і підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч.1 ст.378 ЦПК України). Окремо звертаю увагу на неприпустимість спорів про підсудність між судами та обов`язковості прийняття справи до провадження судом, якому вона надіслана (передана) в порядку ст.31 ЦПК України, що регламентовано ст.32 ЦПК України.

Керуючись ч.1 ст.27, ст.ст.30, 31, 32, 260, 261, 352-353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 адвоката Ковалик Марини Федорівни до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальний сервісний центр МВС №12433, про визнання права власності на транспортний засіб передати на розгляд за підсудністю до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Передачу справи здійснити не пізніше 5 днів після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її підписання, але може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвалу суду складено та підписано 24.04.2024

Суддя О.І. Євтушенко