Постанова

Іменем України

28 лютого 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/3859/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач)

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва

в складі судді Ул`яновської О. В.

від 01 листопада 2023 року

по справі №759/15484/23 Святошинського районного суду м. Києва

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И В:

В серпні 2023 року позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Банк) звернувся Святошинського районного суду м. Києва з позовом, в якому посилаючись на те, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань у договірних відносинах, просив стягнути з останнього заборгованість у розмірі 111 639 грн 91 коп.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, підписав Анкету-заяву №б/н від 08.07.2013, чим підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті https://privatbank.com.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг та відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався пунктом 2.1.1.2.4, Договору, на підставі якого позичальник при укладенні цього Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за ініціативою та рішенням Банку.

В подальшому отримав преміальну кредитну картку World Black Edition(кредитний ліміт до 200 000 грн).

Також, вказував, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору в останнього утворилась заборгованість, яка станом на 07.07.2023 складала загальну суму 111 639,91 грн, з яких: 93 831,17 грн - заборгованість за кредитом; 17 808,74 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 93 831,17 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог про стягнення відсотків, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, з огляду на додану до позову заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу, яка підписана ОСОБА_1 . У даній заяві відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування, загальну вартість кредиту та процентну ставку для преміальних карток. В заяві сторонами були досягнуті усі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо розміру відсотків, але судом не зазначено в рішенні підстави відхилення даного доказу.

За вказаних обставин, просив скасувати заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01.11.2023 в частині відмовлених позовних вимог про стягнення відсотків та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог у повному обсязі. В іншій частині просив залишити рішення суду без змін.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона розглядається в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а. с. 126).

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, що підтверджується звітом про доставлення процесуальних документів суду на його електронну адресу (а. с. 127).

Оскільки дана справа є малозначною та ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то підлягає розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 08 липня 2013 року звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву №б/н від 08.07.2013 (а. с. 29).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого АТ КБ «ПРИВАТБАНК», станом на 07.07.2023 у ОСОБА_1 виникла заборгованість за кредитним договором на загальну суму 111 639,91 грн, з яких: 93 831,17 грн - заборгованість за кредитом; 17 808,74 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення цих позовних вимог, оскільки позивач на підтвердження позовних вимог в цій частині не надав доказів, що сторони погодили в кредитному договорі умови щодо розміру відсотків.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи 14 червня 2013 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі - Договір) (а. с. 29).

При підписанні вказаної Анкети-заяви ОСОБА_1 погодився з тим, що дана заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані для ознайомлення в письмовій формі, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг.

Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначив, що згідно підписаної відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг від 14.12.2020 останній отримав преміальну карту World Black Edition з встановленим кредитним лімітом на картковому рахунку у розмірі 100 000,00 грн зі сплатою 36 відсотків річних на залишок заборгованості. Внаслідок порушення ОСОБА_1 зобов`язань за Договором в останнього виникла заборгованість і станом на 07.07.2023 складала загальну суму 111 639,91 грн, з яких: 93 831,17 грн - заборгованість за кредитом; 17 808,74 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

З наведеного слідує, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту та його розміру, а також докази, коли виникла заборгованість та докази погодження істотних умов.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дійсно, заява про приєднання до Умов та правил надання послуг від 14.12.2020, підписана відповідачем, містить інформацію про розмір відсоткової ставки на залишок заборгованості, який складав 36% річних на потону заборгованість та 72% річних на прострочену (а. с. 30-37 на звороті).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого Банком, станом на 07.07.2023 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становила 111 639,91 грн, з яких: 93 831,17 грн - заборгованість за кредитом; 17 808,74 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Отже, згідно розрахунку заборгованості, заборгованість по простроченим процентам за користуванням кредитом складає суму 17 808,74 грн.

Як вже зазначалось вище, згідно заяви про розмір відсоткової ставки становив 36% річних на потону заборгованість та 72% річних на прострочену.

Наданий Банком до позовної заяви розрахунок заборгованості підписаний уповноваженою особою АТ КБ «ПРИВАТБАНК», містить інформацію щодо предмета доказування, а отже згідно ст. 77 ЦПК України є належним доказом на підтвердження позовних вимог.

Матеріали справи не містять доказів спростування наданого позивачем розміру заборгованості по відсотках.

Долучена Банком до позову заява від 14.12.2020, яка підписана ОСОБА_1 містить вказівку про розмір відсотків та, що ОСОБА_1 ознайомлений з фінансовими умовами кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з використанням преміальних кредитних карт, зокрема за карткою World Black Edition, прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів, а отже свідчить про обов`язок відповідача зі сплати заборгованості по відсотках.

Таким чином, знайшли своє підтвердженнядоводи скаржника щодо погодження між сторонами ціни договору у формі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на поточну заборгованість та 72% річних на прострочену.

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 17 808,74 грн, підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки такі істотні умови погоджено між сторонами заявою від 14.12.2020, яка підписана відповідачем.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків та штрафу, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач звертався до суду позовом про визнання недійсними та неправомірними умов щодо розміру відсоткової ставки, погодженої між сторонами у Заяві від 14.12.2020, яка підписана ОСОБА_1 , та у встановленому законом порядку вказані пункти не визнано недійсними.

В матеріалах справи також відсутні належні докази, що Банком невірно здійснено розрахунок заборгованості, якими, зокрема, можуть бути висновок експерта (спеціаліста), щодо розміру нарахування пені та комісії.

У зв`язку з тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи при вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, відмовляючи в задоволенні позову в цій частині неповно дослідив обставини справи, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення в цій частині з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення відсотків.

Оскільки апеляційна скарга позивача не містить доводів щодо незгоди з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, а також рішення суду в цій частині не оскаржувалося відповідачем, колегія суддів у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України не переглядає рішення суду в цій частині.

Враховуючи те, що апеляційний суд визнав обґрунтованими доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення відсотків, апеляційна скарга підлягає задоволенню із скасуванням рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи при вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, відмовляючи у задоволенні цих позовних вимог неповно дослідив обставини справи, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення в цій частині з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення відсотків.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та штрафу, то за приписами ч. 13. ст. 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, а саме щодо стягнення судового збору, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно платіжного доручення №BOJ67B3TYU від 07.08.2023 за подання позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн та згідно платіжного доручення №PROM0BVSX7 від 30.11.2023 за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 642,23 грн (а. с. 86, 113).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позовних про стягнення відсотків, а також враховуючи задоволені позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2 898,08 грн, з яких 2 255,85 грн судового збору за подання позовної заяви та 642,23 грн за подання апеляційної скарги.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків - скасувати.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) заборгованість по відсотках за користування кредитом у розмірі 17 808 (сімнадцять тисяч вісімсот вісім) грн 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 2 898 (дві тисячі вісімсот дев`яносто вісім) грн 08 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська