Справа № 698/20/24
Провадження № 2/698/23/24
УХВАЛА

08 січня 2024 р. Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу у Черкаській області Вечірко Наталія Вікторівна, про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд із вищевказаним позовом.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Зазначаючи про належність засвідчення копій документів суд вказує, що копії мають містити відмітку про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Частиною 5 статті 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Разом з цим, додані до позовної заяви копії документів, що підлягають врученню відповідачу, не засвідчені належним чином та не зазначено особу, в якої наявні оригінали доданих до позовної заяви документів.

Суд звертає увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на чому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, тому позивач при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

На підставі наведеного і, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Звенигородського районного нотаріального округу у Черкаській області Вечірко Наталія Вікторівна, про встановлення факту не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину- залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків.

У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Баранов