Справа № 562/1115/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

"16" грудня 2024 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Саган Л.В.

за участю секретаря судового засідання Аврамчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові в порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, щорішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 травня 2018 року в справі № 562/637/18 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000 (Одна тисяча) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Аліментів, які вона отримує на утримання дочки, не вистачає для забезпечення її достатнього матеріального, культурного та духовного розвитку в зв`язку зі зростанням цін на продукти харчування, одяг та речі першої необхідності.

Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визначивши аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ільїн В.А. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 на неодноразові виклики в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.ст.150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття.

Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28 серпня 2007 року, виданим Озерською сільською радою Володимирецького району Рівненської області.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 травня 2018 року в справі № 562/637/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000 (Одна тисяча) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

07 квітня 2022 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на " ОСОБА_7 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 07.04.2022 Здолбунівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Позивач вказує, що аліментів, які вона отримує на утримання неповнолітньої дочки, не вистачає для забезпечення її достатнього матеріального, культурного, соціального та духовного розвитку, оскільки значно зросли ціни на продукти харчування, одяг та речі першої необхідності.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч.3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач, як батько, зобов`язаний забезпечити достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному об`ємі.

Згідно роз`яснень, які містяться в абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача, понесених нею судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно положень ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язану зі справою, позивачем надано суду ордер на надання правничої (правової) допомоги від 04 квітня 2024 року; договір про надання професійної правової допомоги від 01 квітня 2024 року, укладений між адвокатським об`єднанням "ВЕРІТАС", в особі адвоката Ільїна Вадима Анатолійовича і ОСОБА_1 , та акт приймання-передачі наданих послуг від 05 квітня 2024 року на суму 3000 (Три тисячі) гривень.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підставі наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3000 (Три тисячі) гривень витрат на правничу допомогу адвоката.

Також, з огляду на те, що в силу положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивач при подачі позову про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення присуджує стягнення судового збору з відповідача в дохід держави в розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 189-200, 263-265, 280-284, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Стягнення аліментів проводити щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 (Три тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відомості відсутні.

С у д д я