Провадження № 2/229/648/2024
РІШЕННЯ

іменем України

06 лютого 2024 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Грубника О.М.,

за участю секретаря судового засідання Варламової О.Д.,

розглянувши у загальному позовному провадженні в порядку спрощеного судового засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку. Вказав, що згідно Наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області йому був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, на території Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області за межами населених пунктів. Позивач звернувся до Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі її йому у безоплатну власність для ведення особистого селянського господарства. За результатами розгляду зазначеної заяви, проект землеустрою було затверджено, а в передачі земельної ділянки безоплатно у власність Позивача відмовлено у зв`язку з встановленими обмеженнями повноважень військово-цивільної адміністрації. Просить суд, визнати за ним право власності на земельну ділянку загальною площею 2 га, кадастровий номер :06:000:1081 для ведення особистого селянського господарства будівництва розташованого за адресою: Донецька обл., Ясинуватський р-н, Соловйовська сільська рада, за межами населених пунктів.

Ухвалою суду від 16.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

У судове засідання сторони не з`явились. Про дату, час та місце проведення засідання повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач наполягає на задоволенні позову. Представник відповідача, просив розглянути справу за наявними матеріалами та винести рішення на підставі діючого законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 792-СГ від 08.04.2021 року був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, що перебуває у запасі на території Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області за межами населених пунктів, орієнтовним розміром 2,0000 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.20).

Висновком про розгляд документації із землеустрою, погоджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Донецька обл., Ясинуватський р-н, Соловйовська сільська рада, за межами населених пунктів (а.с.34 зворотня сторона -35).

21.09.2021 року Розпорядженням керівника Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації №436, затверджено проект відведення земельної ділянки кадастровий номер :06:000:1081 площею 2,0000 га ріллі для ведення особистого селянського господарства (01.03) із земель сільськогосподарського призначення на території Очеретинської територіальної громади Покровського району Донецької області. Проте, 2 пунктом цього ж Розпорядження громадянину ОСОБА_1 відмовлено у передачі безоплатно у власність зазначеної вище земельної ділянки, на підставі встановлених обмежень повноважень відповідно пункту 227 статті 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» (а.с.6).

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

У частині першій статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до положень частини 10 статті 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

За визначенням пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема у сферах бюджету та фінансів, соціально-економічного і культурного розвитку, управління комунальною власністю, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин, соціального захисту населення тощо. Реалізуючи зазначені повноваження, органи місцевого самоврядування наділені правом приймати управлінські рішення.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» установлено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

У статті 12 ЗК України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, до яких, зокрема, належать: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.

Відмова Позивачу у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у передачі безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у зв`язку з встановленими обмеженнями повноважень військово-цивільної адміністрації, сама по собі не є порушенням цивільного права Позивача за відсутності обставин, які свідчать про наявність в нього або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

Тобто, звернення позивача до відповідача із заявою для отримання у власність земельної ділянки, за результатами розгляду якої відповідач приймає відповідні рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 січня 2022 року по справі № 264/37/21.

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України надання земельних ділянок безоплатно у власність здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів у разі формування нової земельної ділянки приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідно статті 186 Земельного кодексу України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020р. №710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» було створено Очеретинську селищну територіальну громаду Покровського району Донецької області з адміністративним центром у смт Очеретине.

Указом Президента України від 19.02.2021 року №61/2021 «Про утворення та реорганізацію військово-цивільних адміністрацій у Донецькій області» створено Очеретинську селищну військово-цивільну адміністрацію Покровського району Донецької області.

Військово-цивільні адміністрації населених пунктів це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені Законом України «Про військово-цивільні адміністрації».

Військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 27 статті 4 Закону України «Про військово- цивільні адміністрації» на час виконання повноважень органів місцевого самоврядування військово-цивільними адміністраціями здійснюється вирішення питань регулювання земельних відносин, крім відчуження з комунальної власності земельних ділянок

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні, Указом Президента України №188/2022 від 30.03.2022 року на базі Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації була утворена Очеретинська селищна військова адміністрація Покровського району Донецької області.

Військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про критичну інфраструктуру" та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до пункту 26 статті 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Очеретинська селищна військова адміністрація вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин, крім вирішення питань відчуження з комунальної власності земельних ділянок та надання таких земельних ділянок в оренду на строк понад один рік.

Законом України від 24.03.2022 № 2145-XI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану», який набрав чинності 07.04.2022, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Так, вказаним законом розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України доповнено підпунктом 5 пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Доволі категоричне формулювання згаданого підпункту, виключає можливість набуття права власності на земельну ділянку за рішенням суду. До того ж суд не може підміняти собою інші органи, уповноважені законом вирішувати питання про оформлення прав на землю, на що неодноразово звертав увагу Верховний Суд ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 372/5635/13-ц).

Держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав і законних інтересів осіб. Такі права та законні інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити в рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Вараховуючи вищенаведене суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 19, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Очеретинської селищної військово-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М.Грубник