Справа № 170/496/23
Провадження № 2/163/70/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») просить стягнути з відповідача кредитну заборгованість за договором №4922894 від 15 жовтня 2023 року в сумі 65240,00 гривень та понесені судові витрати у вигляді судового збору і правничої допомоги.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 15 жовтня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства був укладений електронний договір № 4922894 про надання споживчого кредиту відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених на їх сайті. За умовами договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 20000 грн; строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту (14.11.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 цього договору; процентна ставка становить 1.90% в день та застосовується у межах строку кредиту до 14.11.2021, а також в межах строку кредиту в разі пролонгації за ініціативою споживача або при автопролонгації.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № НОМЕР_1 .

14 листопада 2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку із цим відповідно до умов договору кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів.

18 січня 2022 року та 25 січня 2022 року здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в загальній сумі 100 грн, а 11 лютого 2022 року - в сумі 260 грн. Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснював.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 19 квітня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем ТО «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу №18.04/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за укладеним із відповідачем кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на його електронну пошту відповідного повідомлення.

Станом на 31 липня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором становить 65240,00 грн, з яких: 20000,00 грн - сума кредиту; 45240,00 грн - сума процентів за користування кредитом.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заявлені позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Таку свою позицію обґрунтував ненаданням позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження того, що наявний в матеріалах справи кредитний договір (у вигляді електронного документа) був створений в порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. В матеріалах справи відсутні докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення йому (відповідачу), підтвердження ним пропозиції щодо укладення договору, зокрема довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитного договору. У зв`язку із цим вважає, що наявна у справі копія спірного кредитного договору не є належним доказом укладення договору між ним та кредитором. Наголосив, що цього кредитного договору він не укладав. Крім цього, позивач не довів наявності у нього права вимоги за кредитним договором, оскільки доказів сплати грошових коштів первісному кредитору не надав. Доданий до позову розрахунок кредитної заборгованості вважає неналежним доказом на підтвердження розміру заборгованості, оскільки не відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а виписки по рахунку, яка б відповідала таким вимогам закону, позивач не надав. Із цих же мотивів не є належним доказом довідка ТОВ ФК «Контрактний Дім», згідно якої за доводами позивача на його рахунок перераховано тіло кредиту, оскільки не є первинним або платіжним документом, що підтверджує переказ коштів.

Представник позивача подав відповідь на відзив відповідача. У ній не погодився з доводами відповідача через їх невідповідність дійсності та вимогам чинного законодавства. Зазначив, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем електронний договір № 4922894 цілком відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», за приписами якого кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідач, оформляючи кредитний договір заходить на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна», реєструється та створює електронний кабінет, у якому йому надходить текст кредитного договору та де він має змогу ознайомитися з Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією згідно ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо. У такий спосіб відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту, при цьому доступ до особистого кабінету має тільки він. Зазначене свідчить, що між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору. Стосовно розрахунку заборгованості та довідки про перерахунок коштів, то у спірних правовідносинах ці докази вважає належними, оскільки ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою, відповідно позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками. Переказ коштів здійснювався на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто в заяві на отримання кредиту. Платіжний провайдер, яким в даному випадку є ТОВ ФК «Контрактний Дім», надав первісному кредитору ТОВ «Авентус Україна» послуги з переказу грошових коштів відповідно до умов Договору про організацію переказу платежів. Також зазначив, що ані кредитний договір, ані будь-яке його положення, не визнано у встановленому законом порядку недійсними, несправедливими чи недобросовісними.

Справа надійшла на розгляд Любомльського районного суду Волинської області 18 грудня 2023 року за підсудністю з Шацького районного суду Волинської області.

Ухвалою Любомльського районного суду від 20 грудня 2023 року справу прийнято до провадження, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

Із доданого до позову договору № 4922894 про надання споживчого кредиту від 15 жовтня 2021 року вбачається, що він укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства (а.с.45-49).

Цей договір зі сторони ОСОБА_1 підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором А256615 15 жовтня 202 року о 14:59:56 год.

В аналогічний спосіб ОСОБА_1 підписаний додаток № 1 до цього договору, а саме таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а також паспорт споживчого кредиту (а.с.42-44, 50).

Листом від 04.05.2023 року вих. № 2637 генеральний директор ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» повідомив ТОВ «Авентус Україна» про успішність операції згідно договору з ТОВ «Авентус Україна» № 087/20-П від 08.07.2020 року, зокрема здійснення 15 жовтня 2021 року о 15:00 год переказу грошових коштів в сумі 20000 грн на номер картки № НОМЕР_1 (а.с.9-10).

Відповідно до карти обліку договору № 4922894 від 15.10.2021 року, підписаної директором ТОВ «Авентус Україна» і завіреної печаткою цього товариства, загальна сума заборгованості позичальника ОСОБА_1 станом на 12 лютого 2022 рокустановить 65240,00 грн, з яких: 20000 грн заборгованість за основним боргом, 45600 грн - проценти за стандартною ставкою (а.с.55-68).

Із цієї ж картки обліку вбачається, що позичальник здійснив часткове погашення процентів на загальну суму 360 грн, а саме: 18.01.2022 - на суму 50,00 грн, 25.01.2022 - на суму 50 грн, 10.02.2022 - на суму 260 грн.

18 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.16-20).

Цього ж дня, 18 квітня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» підписали акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року (а.с.20 на звороті).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до указаного договору факторингу до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4922894 на суму заборгованості за основною сумою боргу -20000,00 грн, за відсотками - 45240,00 грн, всього на загальну суму - 65240,00 грн (а.с.53).

Про відступлення права грошової вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» 18 квітня 2023 року на електронну адресу відповідача ОСОБА_1 направило відповідне повідомлення. Також повідомлено, що всі платежі в погашення заборгованості за Договором, необхідно здійснювати на користь нового кредитора із зазначенням відповідних реквізитів (а.с.51).

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначаються Законом України «Про електрону комерцію».

Згідно із ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» (тут і надалі в редакції на 15.10.2021) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначалося, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до обз.2 ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

У цій справі із досліджених доказів встановлено, що договір споживчого кредиту від 15 жовтня 2021 року № 4922894 укладений з дотриманням вимог Закону України «Про електрону комерцію» у чинній на дату його укладення редакції.

Цей договір містить особисті дані відповідача як позичальника, його адресу місця проживання, РНОКПП, номери мобільних телефонів, адресу електронної пошти. Договір, додаток № 1 до нього та паспорт споживчого кредиту підписано електронним підписом ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором А256615 15 жовтня 2021 року о 14:59:56 год, що в повній мірі узгоджується із чинною на той час редакцією ст.12 Закону України «Про електрону комерцію».

Посилання відповідача на Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» є безпідставними, оскільки використання електронного підпису відповідно до цього Закону для підписання електронного правочину стало актуальним після укладення кредитного договору від 15 жовтня 2021 року № 4922894, а саме після внесення змін до ст.12 Закону України «Про електрону комерцію» згідно Закону № 2801-IX від 01.12.2022.

Доводи відповідача про те, що цей договір споживчого кредиту він не укладав, суд відхиляє через їх банальну голослівність, яка сама по собі жодним чином не спростовує наданих позивачем доказів, і розцінюється судом не інакше як намагання уникнути від юридичної відповідальності за невиконання взятого на себе грошового зобов`язання.

Адже, таке твердження відповідача є фактичним звинуваченням у фіктивності договору споживчого кредиту, за яким ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» просить стягнути заборгованість. У такій фіктивності мають бути заінтересовані конкретні особи.

Суд зважує на те, що ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» є зареєстрованою у встановленому порядку фінансовою установою, має ліцензію для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, якими є надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту; надання послуг з факторингу (а.с.11, 33, 34-39).

ТОВ «Авентус Україна» також є фінансовою установою, має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, а саме на надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту (а.с.21, 32).

Отже, ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» як фінансові установи зобов`язані вести чесну фінансову діяльність, тобто мають визначені законом обов`язки, в разі порушення яких можуть бути позбавлені ліцензії на ведення такої господарської діяльності.

У спірних правовідносинах жодних сумнівів у доброчесності указаних обох фінансових установ на предмет укладених ними договорів у суду не виникає.

Разом з цим, відповідач, зі своєї сторони, заявляючи про свою непричетність до договору споживчого кредиту, обмежився лише поданням відзиву на позов. Доказів звернення в правоохоронні органи з приводу вчинення стосовно нього шахрайських чи інших протиправних дій суду не надав.

Свідченням укладення відповідачем кредитного договору від 15 жовтня 2021 року № 4922894 є також здійснення ним часткового погашення заборгованості по кредиту. Погашення кредиту відбулося хоча й на незначну суму, однак цей факт мав місце.

Також суд відхиляє доводи відповідача про не підтвердження перерахування позивачем кредитних коштів в сумі 20000 грн.

Так, відповідно до п.2.1 Договору № 4922894 про надання споживчого кредиту від 15 жовтня 2021 року кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 Договору (п. 2.4 Договору).

Підтвердженням виконання ТОВ «Авентус Україна» свого зобов`язання за цим договором є лист ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 04.05.2023 року та копія Договору про організацію переказу платежів №087/20-П від 08.07.2020 року, укладеного між ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та ТОВ «Авентус Україна» (а.с.9-10, 130-136).

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст.516 ЦК України).

Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

У пункті 1.2. укладеного 18 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Авентус Україна» договору факторингу № 18.04/23-Ф визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року підписаний його сторонами 18 квітня 2023 року.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права вимоги за указаним договором факторингу 18 квітня 2023 року.

У зв`язку із цим, доводи відповідача про відсутність у позивача права вимоги за договором № 4922894 про надання споживчого кредиту від 15 жовтня 2021 року є безпідставними.

Стосовно наданого позивачем розрахунку заборгованості, то цей розрахунок стосується саме укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем договору № 4922894 про надання споживчого кредиту від 15 жовтня 2021 року, за своїм змістом і формою є належним чином оформленим документом товариства, який підписаний директором ТОВ «Авентус Україна» та скріплений печаткою цього товариства, підтверджує надання товариством кредитних коштів клієнту, отримання і використання таких коштів клієнтом, нарахування товариством відсотків, а також часткове погашення позичальником заборгованості за кредитним договором.

ТОВ «Авентус Україна» не є банківською установою, тому позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати виписки за такими рахунками та, відповідно, не може надати первинні банківські документи, тому наданий суду позивачем розрахунок, є належним та допустимим доказом заборгованості у справі.

Крім цього, цей розрахунок заборгованості відповідачем у жодний належний спосіб не спростований.

Як зазначалось вище, за цим розрахунком позивач заявляє до стягнення з відповідача заборгованість в загальній сумі 65240,00 грн, з яких: 20000,00 грн - сума кредиту; 45240,00 грн - сума процентів за користування кредитом.

Зважаючи на доведення позивачем надання відповідачу у кредит на споживчі цілі 20000 грн та неповернення цієї суми у строки та на умовах, визначених договором, ця сума основного боргу підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Щодо розміру заборгованості по відсотках, то його необхідно перевірити на предмет відповідності умовам договору № 4922894 від 15 жовтня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п.1.2 договору на умовах, встановлених цим Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим Договором.

Згідно з п.п.1.3, 1.4 договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000 грн, тип кредиту - кредит; строк кредиту 30 днів; дата повернення кредиту вказується у Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору; строк кредиту може бути продовжено на умовах, визначених у розділі 4 цього Договору.

Відповідно до графіку платежів датою повернення кредиту є 14 листопада 2021 року.

За умовами п.1.5 договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного у п.1.4 цього Договору; в межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4. 2 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4. 3 Договору.

Відповідно до п.1.5.1 договору знижена процентна ставка 1,425% в день та застосовується, якщо споживач у межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору, або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач, як учасник лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більш ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1. 4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. Споживач розуміє та погоджується, що застосування стандартної процентної ставки без знижки не можна вважати зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється сама на умовах стандартної процентної ставки, а можливість отримання індивідуальної знижки забезпечена для споживача лише як для учасника програми лояльності та лише за умови виконання вимог для її застосування, передбачених цим Договором.

Згідно з п.3.1 договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

За умовами п.4.3.1 договору сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп. 4. 2. 2 - 4. 2. 4. Договору. Тобто в цьому випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Станом на 14 листопада 2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоди щодо пролонгації строку дії договору, в зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3.1 договору такий було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

Умовами кредитного договору передбачено продовження строку кредитування, а відтак проценти за користування кредитом підлягали нараховуванню у продовжені договором строки, що було виконано кредитодавцем.

При цьому, з урахуванням визначених у п.1.5.1 договору умов, через невиконання грошового зобов`язання до 14 листопада 2021 року проценти за користування кредитом нараховувалися за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах.

Наведені умови договору, які передбачають продовження строків кредитування, не визнавались відповідачем недійсними, а тому з огляду на приписи ст.204 ЦК України є дійсними та підлягають виконанню.

Отже, після спливу 14 листопада 2021 року 30 днів погодженого строку кредиту з цього дня відбулась пролонгація строку кредиту, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, тобто по 12 лютого 2022 року включно.

За вказаний період (15 листопада 2021 року - 12 лютого 2022 року) ТОВ «Авентус Україна» нараховало відповідачу проценти за користування кредитом у розмірі 45600,00 грн, що відповідає умовам кредитного договору про сплату процентів за фіксованою ставкою 1,90% на день (20000,00 грн х 1,9% х 120 днів).

З урахуванням сплати на погашення відсотків 360,00 грн, відповідач ОСОБА_1 має перед позивачем, як правонаступником первісного кредитора, заборгованість зі сплати процентів в загальній сумі 45240,00 грн (45600,00-360,00), про стягнення якої і просить позивач.

Таким чином, на підставі встановлених фактичних обставин справи та норм законодавства України, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про підставність та доведеність позовних вимог щодо стягнення з відповідача тіла кредиту в сумі 20000,00 грн та відсотків за користування кредитом в сумі 45240,00 грн.

У зв`язку із задоволенням позову згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем при поданні позову судовий збір в сумі 2147,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

До стягнення представник позивача також заявив 10000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження цих витрат представник позивача надав: договір № 10/07-2023 від 10.07.2023 про надання правової допомоги (а.с.22-23); ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 1423361 від 31.07.2023 (а.с.52); звіт від 31.07.2023 про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 (а.с.15); рахунок на оплату по замовленню № 683/28/01 від 28 липня 2023 року (а.с.8).

Відповідач у відзиві заявив про не співмірність заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу з огляду на шаблонність (типовість) поданих документів, заповнення яких не вимагає ні значних витрат, ні часу, ні інтелектуального навантаження зі сторони адвоката. До того ж із наданих документів не вбачається, що гонорар в сумі 10000 грн стосується саме цієї справи. Також вказав, що позивач не додав платіжного (розрахункового) документа на підтвердження оплати цих послуг, хоча у позові зазначає про фактичне понесення цих витрат. Просив відмовити позивачу у стягненні таких витрат.

У позовній заяві представник позивача адвокат Столітній М.М. дійсно зазначає, що позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

За умовами пунктів 4.1, 4.3 договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 про надання правової допомоги отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному співвідношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару.

Отже, оплата за надання правової допомоги здійснюється авансовано.

Проте всупереч таким умовам договору документу, який би підтверджував оплату позивачем гонорару адвоката в сумі 10000,00 грн до позову не приєднано.

У питанні розподілу судових витрат застосовується принцип змагальності.

У зв`язку із цим та з огляду на положення п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити через недоведеність належними доказами фактичного понесення позивачем таких витрат.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 4922894 від 15 жовтня 2021 року в загальній сумі 65240 (шістдесят п`ять тисяч двісті сорок) гривень, яку становлять:

- 20000 (двадцять тисяч) гривень заборгованості за кредитом;

- 45240 (сорок п`ять тисяч двісті сорок) гривень заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень судового збору.

У задоволенні вимог ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його складання може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:

позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»; місце знаходження - вулиця Загородня, буд.15, офіс 118/2, місто Київ; код ЄДРПОУ - 44559822;

відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь