1Справа № 335/1985/24 2/335/1423/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2024 року м.Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Воробйов А.В., вивчивши матеріали позовної заяви адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька Крістіна Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави,-
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Калінін С.К. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся в суд із позовом до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька Крістіна Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави.
При вирішенні питання про відкриття провадження по даній справі, перевіривши відповідність вимогам закону позовної заяви, суддя приходить до висновку про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ч. 5 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Також згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підставі звільнення позивача від сплати судового збору.
Однак, разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до п. 17) ч.1 ст. 1 Закону послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
В рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2013від 28 листопада 2013 року, яке є остаточним та обов`язковим до виконання на території України, також зазначено, що перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір» і цей перелік є вичерпним.
Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України N 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" (з наступними змінами), при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред`явленні позову споживачем.
Позивачем оскаржується виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості, яка виникла за договором кредиту.
Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII (з наступними змінами), споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При цьому Законом України N 1734-УІІІ від 15.11.2016 виключений п. 23 зазначеної статті, який визначав термін споживчого кредиту.
Вчинення виконавчого напису нотаріусом - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум. При цьому нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх та не вирішує по суті питань права, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Законом України „Про нотаріат та Порядком вчинення нотаріальних дій.
Отже, норми Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.
У спірних правовідносинах позивачем оскаржується виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом про звернення стягнення заборгованості, яка виникла за договором, а не звернення стягнення на предмет іпотеки/застави.
Таким чином, у даному випадку, позивач не може керуватися ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, в зв`язку з чим позивачем не було сплачено судовий збір.
Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.
Предметом спору у позовній заяві ОСОБА_1 є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Таким чином, норми Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюються на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до пунктів 3,18 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів», виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.
Тобто Закон № 1023-XII регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.
Суди не вправі керуватися законодавством про захист прав споживачів при вирішенні спорів, що випливають з відносин між фізичними особами, які вступають у договірні відносини між собою з метою задоволення особистих потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності. Тобто, на відносини, де виробником і продавцем товарів, виконавцем робіт і надавачем послуг є громадянин, що не є підприємцем дія ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється.
Позивач зазначив, що згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від сплати судового збору, як споживач фінансових послуг.
При цьому, позивач посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.10.2022 у справі №743/1481/21, відповідно до якої «позов про визнання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин. У випадку пред`явлення такого позову споживачем фінансових послуг підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Враховуючи, що позовна вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стосується кредитних правовідносин, а не фінансових послуг, положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягає застосуванню, а тому посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, є безпідставними. Оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинений на виконання договору кредиту який не є споживчим договором в розумінні п. 7 ч. 1 Закону України „Про захист прав споживачів.
За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав, зазначених у ч.1 ст.8 ЗУ „Про судовий збір, які б слугували підставами, для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судовий збір платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем ставиться немайнова вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також майнова позовна вимога про стягнення безпідставно набутих коштів, тому позивачу слід сплатити судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» за дві заявлені позовні вимоги: немайнового (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) та майнового (стягнення безпідставно набутих грошових коштів) характеру, з урахуванням подачі позову через підсистему «Електронний суд» з розрахунку (1211,20+1211,20)*0,8 (ч. 3 ст. 4 Закону України „Про судовий збір) в розмірі 1937,92 грн. та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, що передбачено ЦПК України або надати інші докази про звільнення від сплати судового збору.
Судовий збір має бути сплачено на рахунок отримувача:
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податківфізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя (назва суду, де розглядається справа).
Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику, що встановлено положеннями частини 3 статті 185 ЦПК України.
У зв`язку з викладеним, позивачу слід долучити документ про сплату судового збору (або надати документи, що підтверджують звільнення позивача від сплати судового збору в порядку ст. 5 Закону України «Про судовий збір») та надати доказ надсилання листом іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Керуючись ст.ст.175, 177, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя
У задоволенні клопотання адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.
Позовну заяву адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Білецька Крістіна Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави залишити без руху.
Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Воробйов