Справа № 638/2745/24
Провадження № 2-з/638/23/24
УХВАЛА

Іменем України

14 лютого 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання нерухомого майна придбаного у шлюбі спільною сумісною власністю подружжя та визнання прав власності на майно у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення позову про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання нерухомого майна, придбаного у шлюбі, спільною сумісною власністю подружжя та визнання прав власності на майно у порядку спадкування.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить заборонити ОСОБА_2 відчужувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , з метою недопущення перереєстрації права власності на це майно.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 . Предметом спору є, зокрема, зміна правового режиму квартири, придбаної у шлюбі за договором купівлі-продажу від 30.04.2021, з особистої приватної власності дружини ОСОБА_2 на спільну сумісну власність подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Також, однією з позовною вимог є визнання за позивачем права власності на частину вищезазначеної спірної квартири. Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , як одноосібний власник квартири під час розгляду даної справи у суді має право на власний розсуд розпорядитися цим майном у будь-який момент, що у майбутньому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і поновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України F 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання нерухомого майна, придбаного у шлюбі, спільною сумісною власністю подружжя та визнання прав власності на майно у порядку спадкування.

Матеріали позовної заяви містять заповіт від умерлого ОСОБА_3 , складений відносно ОСОБА_1 , згідно з яким померлий заповів все належне йому майно позивачу.

Таким чином, зокрема, інсує спір про право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Також, відповідно до інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.07.2023 право власності на зазначене майно зареєстроване за відповідачкою ОСОБА_2 ..

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Отже, вид забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу відчуження нерухомого майна до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Також, суд зазначає, що існують реальні ризики того, що спірне майно відповідач може відчужити, оскільки останній володіє ним на праві приватної власності та будь-яких заборон відносно нерухомого майна (квартири) не має.

Враховуючи предмет позову, наведені заявником докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання нерухомого майна придбаного у шлюбі спільною сумісною власністю подружжя та визнання прав власності на майно у порядку спадкування - задовольнити.

Забезпечити позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом заборони на відчуження квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на праві приватної власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Щепіхіна В. В.