КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа № 505/4481/24
№ 2-о/505/246/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року місто Подільськ

Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі головуючого судді Дзюбинського А.О., за участю секретаря судового засідання Антонюк Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана заява про видачу обмежувального припису.

Заява мотивована тим, що протягом тривалого часу спільно мешкає разом із своїм сином ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 . На початку 2023 року він звільнився з місць позбавлення волі її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 . Починаючи з 2023 року її син ОСОБА_2 , у зв`язку з систематичним вживанням алкоголю поводиться агресивно по відношенню до неї, висловлюється нецензурною лайкою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Заявниця зазначає, що ОСОБА_2 систематично здійснює відносно неї домашнє насильство, остання неодноразово зверталась до поліції. З метою унеможливлення подальшого домашнього насильства у майбутньому просить винести обмежувальний припис щодо кривдника.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник заінтересованої особи - Подільського РУП ГУНП в Одеській області до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку.

Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

До заяви про видачу обмежувального припису додано характеристику на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданою старостою Великофонтанського старостинського округу Гроза Аллою, роздруківки з ЄДРСР постанов Котовського міськрайонного суду Одеської області, щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 та ч.1 ст. 187 КУпАП, зокрема: 11 грудня 2023 року, 29 лютого 2024 року, 05 березня 2024 року, 18 квітня 2024 року, 21 травня 2024 року та копію протоколу від 25 листопада 2024 року за ч.1 ст. 173- 2 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч.1 ст. 350-3 ЦПК України).

Згідно з п.3,14,17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За приписами п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч.4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Матеріали справи свідчать про те, що між матір`ю ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_2 після його звільнення з місць позбавлення волі, який вживає алкогольні напої, часто виникають конфліктні ситуації.

Разом з тим, в самій заяві та додатках до неї відсутні будь які відомості з приводу того хто є власником житла в якому разом проживають заявниця ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 . Також матеріали справи не містять відомостей з приводу перебування у власності чи користуванні ОСОБА_2 іншого житла.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

З урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, суддя вважає, що встановлення обмежень у користуванні житлом порушить його право на житло, оскільки підстави, які виправдовують таке втручання, не встановлені.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1,2 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 ЦПК України).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог.

Таким чином, досліджені судом обставин справи та докази, наведені заявником обставини не містять ознак фізичного чи психологічного насильства в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом та не дають підстави для висновку про необхідність видання обмежувального припису щодо заінтересованої особи.

Факт неприязних стосунків, не є достатньою підставою для видачі обмежувального припису.

Таким чином суд вважає, що відсутні підстави для задоволення зави про видачу обмежувального припису.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене удень його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ