Справа № 699/308/22
Номер провадження 6/699/7/24
УХВАЛА

щодо зміни способу і порядку виконання рішення суду

12.01.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області заяву ОСОБА_1

про зміну способу та порядку виконання рішення суду,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

З заяви вбачається, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.10.2022 у цивільній справі № 699/308/22 за позовом ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення стягнуто з Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору у загальному розмірі 1488,60 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім грн. 60 коп) грн, що складається з судового збору, сплаченого за подачу позову у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп) грн. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп) грн.

Додатковим рішенням суду від 14.11.2022 у цій же справі стягнуто з Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді витрат на правову/правничу допомогу у розмірі 9 450,00 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн.

На виконання указаних судових рішень позивачу видано виконавчі листи від 09.01.2023, які позивач пред`явила до Корсунь-Шевченківського відділу ДВС.

Заявниця посилається на те, що державною виконавчою службою виконавчі листи повернені їй, як стягувачу, без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" з посиланням на лист управління Державної казначейської служби у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, де зазначено що Корсунь-Шевченківська міська рада відсутня в єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів. Натомість виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради є розпорядником бюджетних коштів Корсунь-Шевченківської міської ради.

За таких обставин заявниця просить змінити спосіб та порядок виконання рішення від 27.10.2022 та додаткового рішення від 14.11.2022 Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у справі №699/308/22 у частині стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу. Стягнути з Корсунь-Шевченківської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1488,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 450,00 грн.

Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися. Від заявниці надійшла заява про здійснення розгляду справи без її участі, на задоволенні заяви наполягала. Інші учасники не повідомили причини неявки, заяв не подавали.

Неявка учасників у даному випадку не перешкоджає розгляду справи (ч.3 ст. 433 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.10.2022 у цивільній справі № 699/308/22 у справі за позовом ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення - позов задоволено повністю.

Стягнуто з Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору у загальному розмірі 1 488,60 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім грн 60 коп) грн, що складається з судового збору, сплаченого за подачу позову у розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн 40 коп) грн та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп) грн.

Додатковим рішенням суду від 14.11.2022 у цій же справі стягнуто з Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді витрат на правову/правничу допомогу у розмірі 9 450,00 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн.

На виконання указаних судових рішень видано позивачу виконавчий лист від 09.01.2023 про стягнення на користь позивача (заявниці) з Корсунь-Шевченківської міської ради витрат на правову/правничу допомогу у розмірі 9450,00 грн та виконавчий лист від 09.01.2023 про стягнення на користь позивача із Корсунь-Шевченківської міської ради судового збору в розмірі 1488,60 грн.

Указані виконавчі листи позивач пред`явила до Корсунь-Шевченківського відділу ДВС.

Суд зауважує, що згідно з пунктом 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства в порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Тобто суд констатує, що заявниця, як стягувач, не дотрималася установленого порядку пред`явлення до виконання виданих їй у справі судом виконавчих документів.

Згідно з повідомленнями начальника відділу Корсунь-Шевченківського відділу ДВС Гаврасієнка О.О. від 27.06.2023 виконавчі листи були повернуті стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.10 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з яким виконавчий документ повертається стягувачу, якщо його пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

При цьому в указаних повідомленнях є посилання на лист управління Державної казначейської служби у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області від 05.06.2023 №01.1-08-08/704, де зазначено що Корсунь-Шевченківська міська рада відсутня у єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів. Натомість виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради є розпорядником бюджетних коштів Корсунь-Шевченківської міської ради.

Сам лист управління Державної казначейської служби у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області від 05.06.2023 №01.1-08-08/704 суду не надавався, отже суд не має можливості встановити його зміст.

Дослідивши матеріали заяви суд дійшов таких висновків.

Виходячи зі змісту законодавства України, обов`язковість виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю правовою природою належить до основних засад судочинства, що узгоджується з приписами ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України.

Право на виконання судового рішення згідно з практикою Європейського суду з прав людини є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Приписи ст. 435 ЦПК України надають право суду за заявою стягувача чи виконавця встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення. Підставою для зміни способу або порядку виконання рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання в раніше встановлений спосіб. Така правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 у справі № 350/426/16-ц, від 05.09.2018 у справі № 2-749/11/2229.

Звертаючись до суду з відповідною заявою про зміну способу і порядку виконання судових рішень від 27.10.2022 та від 14.11.2022, заявниця просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради судові витрати, які судом були стягнуті із відповідача - Корсунь-Шевченківської міської ради.

У даному випадку, заява стягувача про зміну способу та порядку виконання рішення суду за своєю правовою природою в розумінні положень ст. 435 ЦПК України не є заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, а по своїй суті є заявою про заміну сторони боржника - Корсунь-Шевченківської міської ради на виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради на стадії виконання рішення суду.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати саме рішення по суті, у тому числі шляхом заміни відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В силу ч. 1 ст. 51 цього ж Закону, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Суд зауважує, що Корсунь-Шевченківська міська рада () та виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради () є різними, самостійними юридичними особами - організаціями, суб`єктами права, які наділені цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто здатністю від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести обов`язки та самостійно брати участь у правовідносинах, бути позивачем та відповідачем у суді.

Як вказують приписи ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Чинні положення ЦПК України не передбачають встановлення чи зміни способу або порядку виконання рішення суду шляхом заміни однієї юридичної особи - сторони по справі, на іншу юридичну особу, яка не була стороною при розгляді справи.

Відповідачем та боржником у даній справі є саме Корсунь-Шевченківська міська рада міська, а виконавчий комітет Корсунь-Шевченківської міської ради не був та не є стороною у справі № 699/308/22, щодо нього позивачем не заявлялись жодні позовні вимоги, а отже ця юридична особа не може виконувати обов`язки за боржника - Корсунь-Шевченківську міську раду, без існування законних на те підстав, наприклад, переведення боргу, правонаступництва, тощо, що відсутнє у даному випадку.

За таких обставин запропонована стягувачем зміна способу виконання рішення суду від 27.10.2022 та додаткового рішення суду від 14.11.2022 у справі №699/308/22, шляхом стягнення коштів за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради, фактично змінить зміст рішення суду, замінивши боржника у зобов`язанні на особу, яка не залучалася до участі у справі та відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є окремою юридичною особою та наділена власними повноваженнями.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.05.2018 у справі № 537/2235/16-ц.

Додатково суд вважає за необхідне звернути увагу учасників справи на таке.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст. ст. 1, 2) встановлено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Рада є виборним представницьким органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів, і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Виконавчі органи створюються радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 16 вказаного Закону органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів та інші кошти, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Статтею 1 Бюджетного кодексу України визначено, що місцевий бюджет - це нормативно-правовий акт відповідної місцевої ради, виданий в установленому порядку, що затверджує місцевий бюджет та визначає повноваження відповідно виконавчого органу місцевого самоврядування здійснювати виконання місцевого бюджету протягом бюджетного періоду.

Водночас ст. 22 цього Кодексу до головних розпорядників бюджетних коштів віднесено виключно виконавчі органи та апарати місцевих рад, виконавчі органи місцевих рад в особі їх керівників. Також визначено, що у разі коли згідно із законом місцевою радою не створено виконавчий орган, функції головного розпорядника коштів відповідного місцевого бюджету виконує голова такої місцевої ради.

Отже, Корсунь-Шевченківська міська рада є власником майна, у тому числі й доходів місцевих бюджетів, інших коштів тощо.

Фінансові ресурси закріплено за виконавчими органами Корсунь-Шевченківської міської ради, які і є розпорядниками коштів бюджету міської ради, та саме до їх повноважень віднесено виконання місцевого бюджету.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно до приписів ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження сільського, селищного, міського голови. Зокрема, сільський, селищний, міський голова: 1) забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; 2) організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; 3) підписує рішення ради та її виконавчого комітету; 7) здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; 13) є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; 14) представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; 19) здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; 20) видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

Відповідно до ст. ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

У зв`язку з цим суд зазначає, що голова Корсунь-Шевченківської міської ради, який є керівником виконавчого органу ради, має усі повноваження на виконання в добровільному порядку судового рішення про стягнення з Корсунь-Шевченківської міської ради, як з боржника, грошових коштів за виконавчими листами, що видані стягувачу у цій справі.

Відсутність у Корсунь-Шевченківської міської ради рахунків, відкритих у органах казначейства для здійснення примусового виконання рішення, не позбавляє відповідача можливості виконати рішення суду в добровільному порядку, оскільки саме міська рада є власником грошових коштів, розпорядником яких виступає її виконавчий комітет.

Порядок примусового виконання судового рішення про стягнення коштів з державного органу встановлено законодавством.

Так, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI передбачено гарантії держави щодо виконання судових рішень про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Статтею 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (далі - Положення № 215), Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 3 цього Положення № 215 основними завданнями Казначейства є реалізація державної політики у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів та внесення на розгляд Міністра фінансів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах.

Пунктом 9 Положення № 215 визначено, що Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

За змістом пункту 3 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пункту 4 наведеного Порядку, на органи Казначейства покладено, зокрема, обов`язок із вжиття заходів до виконання виконавчих документів та розгляду письмових звернень (вимог) щодо виконання виконавчих документів осіб, які беруть участь у справі, державних виконавців, а також прокурорів - учасників виконавчого провадження.

Згідно з пунктами 24 та 25 Порядку № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку. Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

Відповідно до пункту 15 Порядку № 845 дії органів Казначейства з виконання виконавчих документів, у тому числі рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві, можуть бути оскаржені до Казначейства або суду.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №699/308/22.

Керуючись ст. 353, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду в справі № 699/308/2 за позовом ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Повна ухвала складена та підписана 12.01.2024.

СуддяЛітвінова Г. М.