У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2024 Справа №607/25087/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Череватий Петро Миколайович про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Череватий Петро Миколайович до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

УСТАНОВИВ:

21.12.2023 позивач ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Череватого П.М., звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

05.01.2024 представником позивача адвокатом Череватим П.М. подано суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль RENAULT SCENIC, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль АЗЛК 21412, 1991 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , які зареєстровані за ОСОБА_2 , заборонивши відчуження вказаних автомобілів.

Необхідність забезпечення позову представника позивача обґрунтовує тим, що відповідач довідавшись про судову справу та зміст вимог позивачки може самостійно відчужити згадані автомобілі без дозволу позивачки і тим самим істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі. Тому, просить забезпечити позов, шляхом накладення арешту на вказані автомобілі, заборонивши їх відчуження.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені частини першої статті 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам частини тринадцятої 13 статті 7 та частини першої статті 153 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та долучені документи, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вимогами п. 3-4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Із долученої до матеріалів заяви про забезпечення позову відповіді №31/19-Ч-217а.з від 22.12.2023 наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), вбачається, що згідно даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 22.12.2023 за ОСОБА_2 зареєстровані наступні транспортні засоби: RENAULT SCENIC, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 об`єм двигуна 1998 см.куб, дата реєстрації 08.02.2022 та автомобіль АЗЛК 21412, 1991 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1500 см.куб, дата реєстрації 27.05.2020.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Пункт 6 передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року, прийнятої за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань позивача вбачається, що предмет позову по даній справі, зокрема є вимоги про стягнення грошової компенсації за одну другу частку ринкової вартості: однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в сумі 608 000 (шістсот вісім тисяч) гривень; автомобіля RENAULT SCENIC, 2003 р.в., об`єм двигуна 1998 (см. куб), в сумі 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень; автомобіля АЗЛК 21412, 1991 р.в., об`єм двигуна 1500 (см. куб), в сумі 15 100 (п`ятнадцять тисяч сто) гривень.

Оцінюючи вказані обставини, суд доходить до висновку, що існує реальний спір про право щодо майна та у випадку незабезпечення позову, існує загроза в тому, що під час судового розгляду спірне майно може бути відчужене, що в подальшому утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Разом із цим, суд звертає увагу на наступне.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Диспозиція ст. 149 153 ЦПК України, яка дозволяє суду забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, носить оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам позивача.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Враховуючи наведені представником заявника докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, оцінюючи наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, беручи до уваги, що накладення арешту на майно є заходом, який призводить до суворих обмежень для власника майна у користуванні майном та вказані дії можуть призвести до порушень конституційних прав відповідача по справі на володіння та користування належним йому майном, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, суд вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити частково шляхом заборони ОСОБА_2 вживати дії щодо відчуження автомобіля RENAULT SCENIC, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля АЗЛК 21412, 1991 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 , які за ним зареєстровані.

При цьому, суд враховує те, що саме такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти будь які дії щодо відчуження майна, буде достатнім і співмірним із заявленими позивачем вимогами, та в той же час не буде порушувати прав відповідача.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.149-154, 259, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Череватий Петро Миколайович про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Череватий Петро Миколайович до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вживати дії щодо відчуження автомобіля RENAULT SCENIC, 2003 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіля АЗЛК 21412, 1991 р.в., д.н.з. НОМЕР_2 .

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та виконання.

Копію даної ухвали для виконання направити до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (46400, Тернопільський район, с. Підгородне, вул. Стрийська, 5), а також до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Острозького Василя Костянтина, 14, м. Тернопіль, 46025).

Ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до примусового виконання ухвали становить три роки та обчислюється з наступного дня після її прийняття.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Головуючий суддяДзюбич В. Л