УХВАЛА

20 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 539/908/23

провадження № 61-1992ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року у справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Полтавський обласний центр зайнятості в особі Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю у розмірі 15 719,20 грн.

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області ухвалою від 27 березня 2023 року справу № 539/908/23 призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області рішенням від 19 червня 2023 року у задоволенні позову Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості відмовив.

Полтавський апеляційний суд постановою від 20 листопада 2023 року рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості безпідставно отриману суму допомоги по безробіттю в розмірі 15 719,20 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

08 лютого 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин.

Клопотання мотивоване тим, що повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року складений 04 грудня 2023 року, проте засобами поштового зв`язку заявнику не надсилався. Про наявність вказаного судового рішення заявник дізнався після того, як представник повідомив його, що на сайті «Судова влада України» міститься інформація про те, що апеляційний суд розглянув справу № 539/908/23. 13 грудня 2023 року представник заявника звернувся до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи. Оскільки на момент звернення з вказаною заявою матеріали справи № 539/908/23 до суду першої інстанції не повернулися, представник заявника ознайомився зі справою лише 09 січня 2024 року. Таким чином, повний текст постанови Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року заявник отримав 09 січня 2024 року після ознайомлення його представником з матеріалами справи, що підтверджується відповідною заявою.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій

статті 394 цього Кодексу.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належному судовому процесі.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами окремої особи. Дотримання строків стосується всіх учасників спору, які мають право на справедливий суд.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Також у касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує пенсію за вислугу років, розмір якої за період з 01 січня до 31 грудня 2023 року склав 62 121,98 грн, що підтверджується довідкою про доходи

№ 1557 6. Інших доходів не має. Також заявник зазначає, що постійно проживає з матір`ю та здійснює за нею догляд, що підтверджується довідкою Лубенського Комунального житлово-експлуатаційного управління від 24 січня 2024 року № 417 про склад сім`ї.

Вирішуючи питання за клопотанням ОСОБА_1 про відстроченнясплати судового зборусуд виходить з наступного.

З огляду на зміст судових рішень ціна позову становить 15 719,20 грн.

Розмір судового збору за подання касаційної скарги на судове рішення становить 5 368 грн.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для відстрочення сплати судового збору у розмірі 5 368 грн за подання та розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання та розгляд його касаційної скарги підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю, тобто ціна позову становить 15 719,20 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028 грн х 250 = 757 000 грн).

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення

у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03, від 06 грудня

2007 року).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Частиною першою статті 394 ЦПК України визначено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження судового рішення заявник посилається на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України (судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме вказує, що ні він, ні його представник не отримували засобами поштового зв`язку та/або через систему «Електронний суд» ухвалу про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги, а також не були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, чим апеляційний суд порушив принцип рівності сторін та позбавив заявника права на захист.

Касаційна скарга подана на судове рішення, ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте доводи касаційної скарги містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Також у касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що старший державний виконавець Лубенського відділу державної служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановою від 12 січня 2024 року відкрив виконавче провадження

ВП № 73796420 щодо примусового виконання виконавчого листа

№ 539/908/23, виданого 22 грудня 2023 року Полтавським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості безпідставно отриманої суми допомоги по безробіттю в розмірі 15 719,20 грн.

Старший державний виконавець Лубенського відділу державної служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановою від 17 січня 2024 року відкрив виконавче провадження ВП № 73848529 щодо примусового виконання виконавчого листа № 539/908/23, виданого 22 грудня 2023 року Полтавським апеляційним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості судового збору у розмірі 6 710 грн.

Отже, наявні підстави для зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведені у клопотанні ОСОБА_1 доводи щодо зупинення виконання оскаржуваного судового рішення є мотивованими, дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, а тому з метою забезпечення балансу прав та законних інтересів сторін, клопотання необхідно задовольнити.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та зупинення оскаржуваного судового рішення, відстрочення сплати судового збору задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору за подання та розгляд його касаційної скарги до закінчення касаційного провадження.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Лубенського міськрайонного суду Полтавської області цивільну справу № 539/908/23 за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю.

Зупинити виконання постанови Полтавського апеляційного суду

від 20 листопада 2023 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк