ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/961/24 Справа № 186/916/22 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С.М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна, про усунення особи від права на спадкування,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Меркулова Тетяна Петрівна

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

14.10.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна, про усунення особи від права на спадкування.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року взадоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу Мирна Анна Миколаївна, про усунення особи від права на спадкування відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

03.11.2023 рокувід ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Меркулова Тетяна Петрівнанадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував, що поведінка ОСОБА_3 свідчить про те, що він свідомо ухилявся від надання допомоги своїй дружині з якою він прожив більше 30 років. І всі фактичні витрати на лікування були покладені на ОСОБА_1 та ОСОБА_2

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від адвоката Денісова Олександра Сергійовича в інтересах відповідача ОСОБА_3 був наданий відзив на апеляційну скаргу, у якій зазначено, що на початку жовтня 2021 року ОСОБА_3 та його дружина, ОСОБА_4 , захворіли на гостру респіраторну хворобу СОVID-19. На цей час вони проживали в с. Миколаївка.

17.10.2021 його дружину в поганому стані здоров`я забрали до Першотравенської міської лікарні її дочки: ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 . Він залишився вдома сам. У нього також був дуже тяжкий стан здоров`я.

23.10.2021року його дочка викликала йому за місцем мешкання швидку медичну допомогу. Фельдшером в сигнальному листку дільничному лікарю було зафіксовано підозру на ковідну двобічну пневмонію, температуру тіла 39,8 градусів Цельсія, сатурацію 91%.

24.11.2021 року його дочка ОСОБА_5 , та її чоловік ОСОБА_6 , забрали його до себе додому в м. Першотравенськ, де здійснювали лікування за місцем мешкання. На момент, коли його дружину забрали позивачі, він був певен, що вона знаходиться в лікарні, під доглядом лікарів, їй надають необхідну допомогу і лікування в умовах стаціонару. Крім того, у дружини був із собою мобільний телефон, як він дізнався пізніше, вона з його допомогою, перебуваючи в лікарні, спілкувалася з позивачами, йому, при цьому, з приводу отримання будь-якої допомоги вона не телефонувала. Спілкуватися з нею, тим більше відвідувати у лікарні, відповідач не міг, так як сам перебував в дуже поганому стані здоров`я. Від Позивачів будь-яких прохань або вимог про надання ОСОБА_4 допомоги він не отримував взагалі. До його дочки ОСОБА_5 , з такими питаннями вони також не звертались. Коли його стан здоров`я покращився, він дізнався від дочки, що його дружина померла і була похована.

Тобто, в період лікування ОСОБА_4 , банківська картка ОСОБА_3 знаходилась у позивачів, на ній були всі наявні у нього грошові кошти (інших заощаджень окрім тих, що були на картковому рахунку в нього не було), а отже навіть у випадку надходження до нього прохання про матеріальну допомогу, він би не зміг цього зробити з об`єктивних причин, так як по суті сам потребував фінансової допомоги на лікування і отримував її від своєї дочки. Таким чином, в даній ситуації він сам перебував у тяжкому стані здоров`я, і фактично також потребував допомоги сторонніх осіб, в тому числі матеріальної. При цьому він розумів що його дружина перебуває в лікарні під доглядом лікарів, вона підтримує контакт з дочками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які також займаються питанням надання їй допомоги. Йому було відомо, що у ОСОБА_4 з собою був мобільний телефон, по якому вона може звернутися за допомогою безпосередньо до нього. Проте, весь час, поки він сам лікувався, до нього за наданням будь-якого виду допомоги його дружина або її дочки не зверталися.

Отже, факт будь-якого ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані в його діях відсутній.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.212-213), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

Поясненнями сторін наданими в судовому засіданні та рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області у справі №186/328/22 від 14.11.2022 року підтверджується, що значною мірою витрати на лікування та поховання ОСОБА_4 , здійснювалися з банківської картки ОСОБА_3 /а.с.143-148/.

З сигнального листка дільничному лікарю № 103 вбачається, що 23 жовтня 2021 року ОСОБА_3 , викликалася невідкладна швидка медична допомога, під час якої було зафіксовано підозру на ковідну двобічну пневмонію, температуру тіла 39,8 градусів Цельсія, сатурацію 91% /а.с.103/.

З матеріалів спадкової справи №223/2021 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що вона має двох спадкоємців за заповітом (доньок - позивачів) та одного спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині (чоловіка - відповідача).

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

З обставин справи встановлених судом першої інстанції вбачається, що відповідач ОСОБА_3 був також хворим. Але він знаходився не у лікарні, а під наглядом його доньки. Таким чином, він фізично не міг приїжджати у лікарню до своєї дружини, а отже жодним чином не ухилявся від надання допомоги. Більш того, лікування померлої дружини ОСОБА_3 проходило за його рахунок, оскільки позивачки користувались його банківською карткою.

При таких обставинах суд першої інстанції прийняв єдине правильне рішення - відмовив у задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Меркулова Тетяна Петрівна залишити без задоволення.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: