Провадження № 2/638/2872/24
01 березня 2024 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого Аркатової К.В.,
за участі секретаря судового засідання Шевченко Т.В.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні спадковою квартирою шляхом скасування її обтяження,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні спадковою квартирою шляхом скасування її обтяження.
Позовні вимогу обґрунтовано наступним.
ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження, актовий запис 2237, витягом № 70319436 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, заповітом від 14 травня 2011 року, посвідченим ПН ХМНО ОСОБА_4 та довідкою ПН ХМНО ОСОБА_5 .
Крім того, єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харків, є мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , проте, оформити спадщину до смерті ОСОБА_3 не встигла.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, майно померлого чоловіка матері позивача ОСОБА_6 належить їй з моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно. Таким чином, спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , яке не встигла оформити ОСОБА_3 та яке зареєстроване за померлим ОСОБА_6 , належить позивачу в порядку спадкування після смерті матері.
Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року по справі № 2-8061/09, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26376217 від 10 червня 2010 року, інформації з Державного реєстру речових прав від 12 грудня 2023 року № 358020671 померлому ОСОБА_6 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 12 грудня 2023 року № 580206/1 зазначена квартира знаходиться під обтяженням арештом нерухомого майна, підстава обтяження ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2006 року по справі № 2-1697/2006. Ініціатором вказаного обтяження по справі № 2-1697/2006 (далі перереєстрована за № 2-104/08) був позивач ОСОБА_6 , який звертався з позовом до ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування. За наслідками розгляду вказаної справи ухвалено рішення від 04 листопада 2008 року по справі № 2-104/08, рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2009 року, яким у задоволенні позову відмовлено, копії ухвали суду від 20 березня 2006 року, про забезпечення позову у справі № 2-1697/2006, вказані обставини також встановлені чинним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року по справі № 2-8061/09.
Позивач вказує, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року по справі № 2-8061/09 позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено, визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26376217 від 10 червня 2010 року та інформації з Державного реєстру речових прав від 12 грудня 2023 року № 358020671 право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_6 .
Позивач акцентує увагу, що накладене ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2006 року по справі № 2-1697/2006 (після перереєстрації судових справ за № 2-104/08) обтяження (арешт) на квартиру АДРЕСА_1 , перешкоджає оформити право власності на належну ОСОБА_1 у порядку ч. 5 ст. 1268 ЦК України квартиру, в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 08 січня 2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року справ призначено до судового розгляду по суті.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача адвокат Коваль А.П. через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача.
ОСОБА_2 до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особа Першої Харківської державної нотаріальної контори до суду не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Питання про заочний розгляду справи вирішено ухвалою суду від 01 березня 2024 року.
Технічна фіксація не здійснювалась на підставі положень статті 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 , є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження, актовий запис 2237, витягом № 70319436 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, заповітом від 14 травня 2011 року, посвідченим ПН ХМНО ОСОБА_4 та довідкою ПН ХМНО ОСОБА_5 .
Єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харків, є мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , проте, оформити спадщину до смерті ОСОБА_3 не встигла.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, майно померлого чоловіка матері позивача ОСОБА_6 належить їй з моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно. Таким чином, спадкове майно після смерті ОСОБА_6 , яке не встигла оформити ОСОБА_3 та яке зареєстроване за померлим ОСОБА_6 , належить позивачу в порядку спадкування після смерті матері.
Згідно з рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року по справі № 2-8061/09, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26376217 від 10 червня 2010 року, інформації з Державного реєстру речових прав від 12 грудня 2023 року № 358020671 померлому ОСОБА_6 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав від 12 грудня 2023 року № 580206/1 зазначена квартира знаходиться під обтяженням арештом нерухомого майна, підстава обтяження ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2006 року по справі № 2-1697/2006. Ініціатором вказаного обтяження по справі № 2-1697/2006 (далі перереєстрована за № 2-104/08) був позивач ОСОБА_6 , який звертався з позовом до ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору дарування. За наслідками розгляду вказаної справи ухвалено рішення від 04 листопада 2008 року по справі № 2-104/08, рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2009 року, яким у задоволенні позову відмовлено, копії ухвали суду від 20 березня 2006 року, про забезпечення позову у справі № 2-1697/2006, вказані обставини також встановлені чинним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року по справі № 2-8061/09.
Суд вбачає, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2009 року по справі № 2-8061/09 позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено, визнано за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26376217 від 10 червня 2010 року та інформації з Державного реєстру речових прав від 12 грудня 2023 року № 358020671 право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_6 .
Суд зазначає, що накладене ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2006 року по справі № 2-1697/2006 (після перереєстрації судових справ за № 2-104/08) обтяження (арешт) на квартиру АДРЕСА_1 , перешкоджає оформити право власності на належну ОСОБА_1 у порядку ч. 5 ст. 1268 ЦК України квартиру, в порядку спадкування після померлої матері ОСОБА_3 .
Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі № 6-26цс 13 від 15.05.2013 року вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки станом на день звернення позивача із вказаним позовом до суду відсутні підстави існування обтяження (арешту), накладеного відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 березня 2006 року.
Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.
Витрати по справі слід віднести на рахунок сторони, яка їх понесла, у порядку статті 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні спадковою квартирою шляхом скасування її обтяження задовольнити.
Скасувати обтяження (арешт) на квартиру АДРЕСА_1 , яке накладено ухвалою Дзержинського районного суду від 20 березня 2006 року по справі № 2-1697/2006, зареєстроване 21 березня 2006 року за № 2994059 Першою Харківською міською державною нотаріальною конторою.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцять днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий