справа № 361/562/23
провадження № 2/361/625/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути на його користь із ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 59743 грн. 37 коп.

В обґрунтування позову зазначало, що 01 липня 2022 року у Броварському районі Київській області на а/д Київ-Чернігів до с. Княжичі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ОСОБА_3 ; автомобіля Skoda, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , унаслідок ДТП було завдано матеріальні збитки, оскільки мало місце пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до інформації поліції та постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року у справі № 361/5104/22 вказана ДТП вище сталася внаслідок порушення водієм автомобіля ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України (далі ПДР України). Вказаною постановою суду провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, однак це не означає відсутність складу адміністративного правопорушення та відсутність його вини у порушенні ПДР України.

На момент цієї ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 всупереч вимогам закону застрахованою не була.

Враховуючи вимоги законодавства та на підставі документів, зокрема, поданої до МТСБУ заяви потерпілого ОСОБА_3 , який є власником пошкодженого автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , звіту № А07-16 від 29 липня 2022 року про оцінку даного автомобіля, виконаного фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 за участі аварійного комісара ОСОБА_6 , якому доручено проведення оцінки, наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих і платіжного доручення, потерпілому безпосередньо на його рахунок здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 55325 грн. 37 коп.

Також МТСБУ були понесено витрати на оплату послуг оцінювача (аварійного комісара) у розмірі 4418 грн., які теж підлягають стягненню з відповідача.

Вважає, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на момент цієї ДТП застрахованою не була, відповідач, як винна у настанні ДТП особа, зобов`язаний відшкодувати завдану ним майнову шкоду в загальному розмірі 59743 грн. 37 коп.

Представник позивача ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов підтримує, просив суд розгляд справи здійснювати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_1 та його представники адвокати Білик О.М. та Добреля В.Ю. у суді заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав викладених, у поданому до суду відзиві на позов, у якому, посилаючись на те, що вину ОСОБА_1 у ДТП, що сталася 01 липня 2022 року у Броварському районі Київській області на а/д Київ-Чернігів до с. Княжичі встановлено у судовому порядку не було, оскільки постанова від 20 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП не містить даних щодо встановлення судом у визначеному законодавством процесуальному порядку вини. Із зазначеної постанови неможливо однозначно встановити чи встановлено вину ОСОБА_1 у вказаній ДТП, інших доказів на підтвердження наявності вини відповідача позивачем МТСБУ на підтвердження позовних вимог суду не надано. Просили у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникли між сторонами у справі регулюються ЦК України, Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), у редакції чинній на момент виникнення правовідносин.

Судом встановлено, що 01 липня 2022 року у Броварському районі Київській області на а/д Київ-Чернігів до с. Княжичі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ОСОБА_3 ; автомобіля Skoda, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1

20 жовтня 2022 року постановою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі про адміністративне правопорушення № 361/5104/22, провадження у даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, закрито.

Зі змісту цієї постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 256507, складеного 26 вересня 2022 року, ОСОБА_1 01 липня 2022 року керував автомобілем ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_4 , не переконався, що буде безпечно, здійснив маневр, внаслідок чого відбулося зіткнення з іншими транспортними засобами. Внаслідок цієї ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 10.1 ПДР України.

01 листопада 2022 року вказана постанова суду набрала законної сили.

За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

12 липня 2022 року власник автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою, у якій, посилаючись на ст. 35, п. 41.1 ст. 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної у результаті ДТП, що сталася 01 липня 2022 року на Броварській окружній дорозі приблизно о 20.10 год. за участю таких транспортних засобів: автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Skoda, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 ; належне відшкодування просив здійснити шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок.

18 листопада 2022 року на підставі звіту № А07-16 від 29 липня 2022 року про оцінку автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , складеного оцінювачем ОСОБА_6 , наказу МТСБУ від 14 листопада 2022 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжного доручення № 936185, потерпілому ОСОБА_3 позивачем МТСБУ здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 55325 грн. 37 коп.

Також за послуги аварійного комісара (експерта) за проведення оцінки зазначеного автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , МТСБУ перераховано грошові кошти в розмірі 4418 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 932634 від 08 серпня 2022 року.

Всього загальний розмір витрат МТСБУ, понесених із зазначеною вище ДТП, становить 59743 грн. 37 коп.

Позивач МТСБУ, посилаючись на те, що оскільки у ДТП наявна вина відповідача у цій справі ОСОБА_1 , який на момент ДТП свою цивільно-правову відповідальність не застрахував, потерпіла особа звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та йому виплачено страхове відшкодування в розмірі 55325 грн. 37 коп. та понесені витрати на оцінку ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , матеріального збитку в розмірі 4418 грн., тому на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38, підпункт а п. 41.1 ст. 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, МТСБУ звернулося до суду з цим позовом та просить стягнути на його користь із ОСОБА_1 зазначені суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У ст. 6 Закону № 1961-IV визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. ст. 22, 28, 29 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У підпункті 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У ст. 39 Закону № 1961-IV встановлено, що МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до вимог підпункту а п. 41.1 ст. 41 зазначеного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 26 постанови № 4 від 01 березня 2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, роз`яснив, що до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що МТСБУ після здійснення виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, які не застрахували свою цивільну правову відповідальність та які є винними в ДТП.

У ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Обставинами, з якими матеріальний закон пов`язує настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння майнової шкоди, є: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, а також вини останнього в її заподіянні.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ч. 2 ст. 76 ЦПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 77, ч. 1 ст. 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем МТСБУ на підтвердження обставин та заявлених ним позовних вимог щодо наявності вини відповідача ОСОБА_1 у ДТП, унаслідок якої було завдано шкоди власнику автомобіля ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , надало до суду постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року у справі № 361/5104/22 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП, якою провадження у даній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Верховний Суд у справі № 927/120/18 у постанові від 16 серпня 2019 року роз`яснив, що протокол про адміністративне правопорушення є документом, який складається лише для фіксації факту ДТП, а наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема, протиправної поведінки такої особи, яка полягає у порушенні правил дорожнього руху, та її вини, встановлюється виключно судом у межах справи про адміністративне правопорушення.

Закриття провадження у справі про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням передбачених статтею 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітацією особи, щодо якої розглядалась справа, тому така обставина не спростовує факт наявності або відсутності вини особи у скоєнні ДТП.

Також Верховний Суд у вказаній вище справі № 927/120/18 у постанові від 16 серпня 2019 року виклав правовий висновок та зазначив, що постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності може бути належним доказом вини відповідної особи у вчиненні адміністративного правопорушення виключно лише в разі, якщо в такій постанові чітко встановлено та визнано доведеним як факт скоєння адміністративного правопорушення, так і чітко встановлено та визнано доведеним, що дане правопорушення скоєно саме конкретною, зазначеною в цій постанові особою.

Зі змісту постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2022 року у справі № 361/5104/22 вбачається, що у ній відсутні встановлений судом та доведений факт скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки обставини викладені у ній судом ґрунтуються відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 256507, складеного 26 вересня 2022 року, який складається лише для фіксації факту ДТП, також не вбачається зі змісту цієї постанови того, що судом встановлено та визнано доведеним, що дане правопорушення скоєно саме відповідачем ОСОБА_1 .

Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц роз`яснив, що не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач МТСБУ доказів на підставі яких можна дійти беззаперечного висновку про порушення ПДР України саме ОСОБА_1 , внаслідок яких 01 липня 2022 року відбулася ДТП у Броварському районі Київської області на а/д Київ-Чернігів до с. Княжичі, суду не надано, тобто в матеріалах справи відсутні допустимі докази протиправності діяння ОСОБА_1 , наявності причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, а також вини останнього в її заподіянні, що є процесуальним обов`язком позивача (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Також позивач МТСБУ не скористався своїм правом щодо проведення відповідної судової експертизи, при цьому не скористався й своїм правом заявити таке клопотання.

Враховуючи наведене, що головною умовою для покладення на особу цивільно-правової відповідальності у вигляді зобов`язання відшкодувати заподіяну шкоду є наявність повного складу цивільного правопорушення, а факту протиправної поведінки ОСОБА_1 та наявності причинно-наслідкового зв`язку суду не надано та матеріалами справи не підтверджено, тому відсутні й правові підстави для покладення на відповідача ОСОБА_1 відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачем МТСБУ не надано, а судом у ході розгляду справи не встановлено беззаперечних доказів на підтвердження спричинення майнової шкоди саме внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_1 , суд вважає, що заявлені позивачем МТСБУ вимоги про стягнення майнової шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 81, 89, 259, 263 265, ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.