Справа № 930/2448/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

у складі: головуючого судді Науменка С.М.

за участю: секретаря судового засідання Андрущак Л.П.

учасників справи: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Немирів, заяву сторін про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якої, позивач просить розірвати договір купівлі продажу від 25.05.2011 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2242 га укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В судовому засіданні сторони звернулись до суду з заявою про затвердження мирової угоди між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 від 30.11.2023, на наступних умовах: позивач відшкодовує відповідачу кошти в розмірі 8632 гри. Строк відшкодування встановлюється в десять календарних днів, перебіг якого починається наступного дня після визнання судом даної мирової угоди; у свою чергу відповідач відмовляється від права власності на земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , площею 0,2242 га. укладений між, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 посвідчена нотаріусом Немирівського нотаріального округом 25 травня 2011 року та яка переходить у власність ОСОБА_1 . Кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0064.

В судовому засіданні позивач, підтримав мирову угоду та просив суд її затвердити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав мирову угоду та просив суд її затвердити.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи та мирову угоду, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Зі змісту мирової угоди, яку сторони просять затвердити, вбачається, що по суті вона зводиться до визнання відповідачем позовних вимог позивача у повному обсязі, а не ґрунтується на принципі взаємних поступок, також вказаною мировою угодую збільшуються позовні вимоги, та така суперечить чинному законодавству.

Згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 207 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, є не виконуваними, або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Також, виходячи з положень ст.ст. 11,13, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода має відповідати загальними принципами цивільного законодавства та підлягає виконанню.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Предметом спору у даній справі є вимога про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі продажу, з підстав, як вказує позивач у позовній заяві, невиконання відповідачем своїх обов`язків, а саме несплати обумовлених договором коштів за земельну ділянку, посилаючись при цьому на п. 15 Договору купівлі продажу

Як встановлено судом, п. 15 Договору купівлі продажу, обумовлено, що передача продавцем та прийняття покупцем вказаної в цьому договорі земельної ділянки, вважається здійсненою в момент нотаріального посвідчення даного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Також, вказана мирова угода, суперечить підставам позову, а саме, позивач, як на підставу для розірвання договору купівлі продажу, посилається на невиконання відповідачем умов договору, а саме несплату йому обумовлених договором коштів за земельну ділянку в сумі 8 632 грн, поряд з цим, відповідно до мирової угоди, позивач зобов`язується відшкодувати відповідачу кошти в розмірі 8 632 грн, які, як стверджує позивач відповідач йому не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Так, вказана мирова угода, суперечить позову, підставам звернення до суду та закону.

Разом з тим, мирова угода від 30.11.2023 містить умови, які виходять за межі позовних вимог, а саме умови мирової угоди стосуються визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, при цьому, ні в позовній заяві, ні в тексті мирової угоди взагалі ніяким чином не обґрунтовано вихід сторін за межі позовних вимог.

Суд вважає, що дана мирова угода укладена не в рамках реалізації права врегулювання спору з виходом за межі спору, та суперечить самій позовній заяві.

Крім того, учасники цивільних відносин не можуть на рівні того чи іншого договору (в тому числі, й мирової угоди) здійснювати кваліфікацію певного договору як недійсного (нікчемного чи оспорюваного), визначати правові наслідки нікчемності правочину, домовлятися про застосування реституції (постанова Верховного Суду від 27.10.2021 р. у справі № 346/6034/13-ц).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне, відмовити у затвердженні мирової угоди укладеної між позивачем та відповідачем від 30.11.2023 у цивільній справі № 930/2448/23 та продовжити судовий розгляду у цій справі.

Керуючись ст.ст. 175, 260, 261 та 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 від 30.11.2023 та продовжити судовий розгляду у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: С.М. Науменко