Справа № 305/198/24
Провадження по справі 2/305/267/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2024 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судових засідань Шемоти М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Рахові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі Позивачка) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01 вересня 2018 року у Бучанському міському відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Київській області вона зареєструвала шлюб з Відповідачем. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з Позивачкою та перебуває на її вихованні, а Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина надає не регулярно, визначає суми на свій розсуд, хоч має регулярний дохід, адже працює неофіційно, інших утриманців не має. Останні два роки відносини з Відповідачем погіршувалися через різні характери, відсутність взаєморозуміння та довіри. На даний час сімейні відносини між ними припинені, понад рік вони проживають окремо. Подальше збереження шлюбу вважає не можливим. Спору стосовно розподілу майна між ними немає. Збереження сім`ї й подальше спільне проживання суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхнього сина, тому просить постановити рішення, за яким шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвати, відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_6 , а також стягувати з Відповідача в її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 29.01.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, ОСОБА_2 про відкриття провадження у справі, дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиву на позов у визначений судом строк не подав, але 14.02.2024 подав до суду заяву про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що Відповідач у встановлений законом строк відзив не подав, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був зареєстрований 01 вересня 2018 року у Бучанському міському відділі ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №224, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Наразі дитина перебуває на утриманні позивачки, ОСОБА_1 , а Відповідач, у порушення своїх батьківських обов`язків, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради № 170/02.1.42 від 23.01.2024, та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання громадянки ОСОБА_1 , який був складений 23.01.2024 депутатом Великобичківської селищної ради Лілією Ільчук.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони з грудня 2022 року спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Шлюб між сторонами має формальний характер, їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, Відповідач своєю чергою не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд не може сторін примушувати до перебування у шлюбі, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка, ОСОБА_3 , у позовній заяві виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем ОСОБА_6 , тому їй слід відновити таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, витрати платник аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Про обов`язок суду при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 пункту 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Зі змісту частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі наведеного, суд вважає, що Відповідач зобов`язаний надавати дитині утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дітей, їх матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища.

Суд, виходячи із принципу розумності та справедливості з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, беручи до уваги матеріальне становище дитини, а саме те, що вона є малолітньою, не має доходу, а також враховуючи, що Відповідач є молодою особою працездатного віку, інших осіб на утриманні не має, зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе задовольнити позов у частині стягнення аліментів з Відповідача в користь Позивачки у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень, що відповідатиме принципу диспозитивності та ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України.

Аліменти на утримання дитини згідно зі ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 22.01.2024.

Відповідно до вимог ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Таким чином, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати Рахівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 ЗУ Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів.

З огляду на те, що Позивачка при подачі позову сплачувала судовий збір лише за вимогу про розірвання шлюбу, тому суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України, з Відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривні за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів.

Вимоги про стягнення з Відповідача в користь Позивачки судових витрат ОСОБА_1 не ставила.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 141,263-265, 273,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 вересня 2018 року Бучанським міським відділом ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Київській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за №224, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2024 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 1211,20 гривні судового збору на рахунок: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106 , призначення платежу 101 - судовий збір стягнутий з ОСОБА_2 на користь держави, за рішенням № 305/198/24.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Копію рішення для виконання надіслати Рахівському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканка АДРЕСА_1 , зареєстрована у АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований у АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: В.Е. Ємчук