Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 грудня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судового засідання Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 14.11.2019 №1767 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п. 1.9,

встановив:

АТ КБ «Приватбанк», звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з зазначеною позовною заявою до Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Ужгородської міської ради від 14.11.2019 №1767 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п. 1.9.

В обґрунтування позову посилались на те, що AT КБ «Приватбанк» є власником нерухомості - будівлі павільйону за адресою: АДРЕСА_1 .

22.01.2019 AT КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородської міської ради з проханням внести на чергову сесію клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення 03.15 «Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови» (КЦВПЗ 2010 р.) орієнтованою площею 0,0030 га, за адресою АДРЕСА_1 з метою подальшою передачею у платне користування AT КБ «Приватбанк».

Рішення Ужгородської міської ради 36 сесії 7 скликання за №1561 від 30.05.19 AT КБ «Приватбанк» було відмовлено в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою, підстава відмови - ділянка знаходиться на території, на яку не розроблено детального плану території.

18.06.2019 AT КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородської міської ради із листом № Е.18.0.0.0/4-117952, в якому просив повідомити Банк про розробку детального плану території за адресою АДРЕСА_1 . Однак, відповіді най цей лист AT КБ «Приватбанк» не отримав.

23.03.2023 AT КБ «Приватбанк» знову звернувся до Ужгородської міської ради з проханням внести на чергову сесію клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення 03.15 «Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови і КЦВПЗ 2010 р.) орієнтованою площею 0,0030 га, за адресою АДРЕСА_1 , з метою подальшою передачею у платне користування AT КБ «Приватбанк».

28 вересня 2023 року Ужгородська міська рада ухвалила Рішення №1470, яким надала дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх в оренду, в тому числі : 1.9. Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» земельної ділянки площею 0.0030 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 .

26 грудня 2023 року Рішенням № 1621 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" Ужгородська міська Рада ухвалила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в тому числі: 1.3. Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» земельної ділянки (кадастровий номер :49:001:0574) площею 0,0025 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 та передати її в оренду строком на 3 роки.

Заявник вказує, що на етапі погодження договору оренди Банком було з`ясовано, що земельна ділянка кадастровий номер :49:001:0574, яку було виділено згідно проекту землеустрою та надано Банку на 3 роки в оренду, знаходиться фактично в іншому місці - не на місці знаходження нерухомості, згідно технічного паспорту до будівлі павільйону, загальною площею 27,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а зміщена вправо вгору.

Листом від 20.03.2024 №Е.93.0.0.0/0-240320/83482 AT КБ «Приватбанк» звернувся до ФОП ОСОБА_2 , щодо виправлення невідповідності в проекті землеустрою, а саме: внести відповідні зміни до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, згідно Технічного паспорта БТІ, наданого для виконання роботи та правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на нерухомість, загальною площею 27,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

AT КБ «Приватбанк» отримав відповідь ФОП ОСОБА_2 від 18 квітня 2024 року, в якій було вказано, що на місці павільйону AT КБ «ПРИВАТБАНК» знаходиться земельна ділянка :49:001:0429, яка видана в приватну власність іншій особі в 2019 році.

AT КБ «Приватбанк» звернувся до Ужгородської міської ради з листом про надання копій документів щодо передачі земельної ділянки у приватну власність іншій особі.

У відповіді №150/02.4-24 від 07.05.2024 Ужгородська міська рада повідомила, що рішенням XLІ сесії міської ради VII скликання від 14 листопада 2019 року № 1767 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам бойових дій (в тому числі учасникам АТО) та їх родинам.

Так, відповідно до пункту 1.9 цього рішення міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :49:001:0429) площею 0,0094 га для будівництва індивідуальних гаражів в районі АДРЕСА_1 та передала її у власність.

Позивач вважає вказане рішення незаконним в частині, та таким, що підлягає скасуванню

Вказує, що в даному випадку відповідач виділив у власність ОСОБА_1 землю, яка перебувала під об`єктом нерухомості, що належить AT КБ «Приватбанк». Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач фактично протиправно вилучив спірну земельні ділянки з користування позивача, без погодження та повідомлення останнього.

AT КБ «Приватбанк» не був повідомлений та не був присутнім під час закріплення меж земельної ділянки, що виділялася у власність ОСОБА_1 .

На підставі наведеного просив суд : скасувати рішення Ужгородської міської ради від 14.11.2019 №1767 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п. 1.9, яким міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :49:001.0429) площею 0,0094 га для будівництва індивідуальних гаражів в районі АДРЕСА_1 та передала її у власність; скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області щодо реєстрації у Державному реєстрі речових прав права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :49:001.0429 площею 0,0094 га для будівництва індивідуальних гаражів в районі АДРЕСА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.07.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за вказаною позовною заявою до судового розгляду по суті.

В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує.

В судове засідання відповідач не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини відсутності не повідомив.

Третя особа ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, про причини відсутності не повідомив.

На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач АТ КБ «Приватбанк» є власником будівлі павільйону за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2008, та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №325590273 від 13.03.2023.

22.01.2019 позивач звернувся до Ужгородської міської ради з проханням внести на чергову сесію клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення 03.15 «Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови» (КЦВПЗ 2010 р.) орієнтованою площею 0,0030 га, за адресою АДРЕСА_1 , з метою подальшою передачею у платне користування AT КБ «Приватбанк».

Однак, рішенням Ужгородської міської ради 36 сесії 7 скликання за №1561 від 30.05.19, позивачу було відмовлено в наданні дозволів на розробку проектів землеустрою, оскільки ділянка знаходиться на території, на яку не розроблено детального плану території.

23.03.2023 позивач повторно звернувся до Ужгородської міської ради з листом з проханням внести на чергову сесію клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (цільове призначення 03.15 «Для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови і КЦВПЗ 2010 р.) орієнтованою площею 0,0030 га, за адресою АДРЕСА_1 , з метою подальшою передачею у платне користування AT КБ «Приватбанк».

Рішенням XLV сесії VIII скликання Ужгородської міської ради № 1470 від 28.09.2023, надано АТ КБ «Приватбанк» дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх в оренду, а саме на земельну ділянку, площею 0.0030 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 .

Рішенням XLIX сесії VIII скликання Ужгородської міської ради № 1621 від 26.12.2023, затверджено Акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :49:001:0574, площею 0,0025 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_1 та передано її в оренду строком на 3 роки.

Позивач в позовній заяві вказує, що на етапі погодження договору оренди Банком було з`ясовано, що земельна ділянка кадастровий номер :49:001:0574, яку було виділено згідно проекту землеустрою та надано Банку на 3 роки в оренду, знаходиться фактично в іншому місці - не на місці знаходження нерухомості, згідно технічного паспорту до будівлі павільйону, загальною площею 27,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а зміщена вправо вгору.

20.03.2024 AT КБ «Приватбанк звернувся до ФОП ОСОБА_2 , щодо виправлення невідповідності в проекті землеустрою, а саме: внести відповідні зміни до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, згідно Технічного паспорта БТІ, наданого для виконання роботи та правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на нерухомість, загальною площею 27,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, позивач отримав відповідь від ФОП ОСОБА_2 , в якій було вказано, що на місці павільйону AT КБ «Приватбанк» знаходиться земельна ділянка :49:001:0429, яка видана в приватну власність іншій особі в 2019 році.

Судом встановлено, що рішенням XLІ сесії Ужгородської міської ради VII скликання від 14 листопада 2019 року № 1767 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок учасникам бойових дій (в тому числі учасникам АТО) та їх родинам.

Так, відповідно до пункту 1.9 цього рішення міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :49:001:0429) площею 0,0094 га для будівництва індивідуальних гаражів в районі АДРЕСА_1 та передала її у власність.

Позивач вважає вказане рішення незаконним в частині, та таким, що підлягає скасуванню

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (ч. 2 ст. 120 ЗК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

До особи,яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (ч.1ст.377 ЦК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеномучастиною першою статті 128цього Кодексу (ст. 116 ЗК України в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (даліЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Положеннями частини 3 статті 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За змістом частин 1, 3 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.

Положеннями статті 123 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок відбувається шляхом прийняття рішення на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Пункт 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» установлює однією з підстав для відмови в проведенні державної реєстрації земельної ділянки знаходження в межах земельної ділянки, шо підлягає реєстрації, іншої земельної ділянки або її частини.

Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі: поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації; якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», не було зареєстровано протягом року з вини заявника. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень) (ч. 13 ст. 79-1 ЗК України).

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суту за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи і законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цивільного процесуального законодавства, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (cт.13 ЦПК України).

Разом із цим, за ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, під час судового розгляду було з`ясовано, що позивач є власником будівлі павільйону за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач неодноразово звертався до органу місцевого самоврядування щодо виділення йому земельної ділянки орієнтованою площею 0,0030 га, за адресою АДРЕСА_1 , проте щоразу отримував відмови

Згодом позивач дізнався, що відносно бажаної земельної ділянки прийняті рішення міською радою про відведення земельної ділянки ОСОБА_1 .

Відтак, утворилася ситуація при якій належні позивачу будівлі перебувають на земельній ділянці переданій у приватну власність відповідачу.

В даному випадку відповідач виділив у власність ОСОБА_1 землю, яка перебувала під об`єктом нерухомості, що належить AT КБ «Приватбанк». Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач фактично протиправно вилучив спірну земельні ділянки з користування Позивача, без погодження та повідомлення останнього.

Так, житловий будинок, будівля або споруда не можуть бути відокремлені від земельної ділянки без їх пошкодження або істотного знецінення. Такі об`єкти є фактично складовою частиною земельної ділянки. Якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ) (ч. 1 ст. 188 Цивільного кодексу).

Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (пункти 51 та 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від З квітня 2019 року у справі № 921/158/18).

З огляду на зазначене, суд вбачає порушення прав позивача на належне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, яке вчинене діями відповідачів.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 7,12, 13, 43, 128, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 280-283, 354 ЦПК України ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Скасувати рішення Ужгородської міської ради від 14.11.2019 №1767 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині п. 1.9, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 (кадастровий номер :49:001:0429) площею 0,0094 га для будівництва індивідуальних гаражів в районі АДРЕСА_1 та передано її у власність.

Скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Ужгородської міської ради Закарпатської області про реєстрацію у Державному реєстрі речових прав право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :49:001.0429 площею 0,0094 га для будівництва індивідуальних гаражів в районі вул. Собранецької.

Стягнути з Ужгородської міської ради на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 6056 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов