Справа № 645/673/25
Провадження № 2/645/1128/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова:

у складі головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання Федоровської Д.І.

представника позивача адвоката Сідько С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 , від інтересах якої діє адвокат Сідько С.І., звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Представник відповідача адвокат Чехова О.О. через систему «Електронний суд» подала клопотання від 17.02.2025 року вхідний № 3784 та від 17.02.2025 року вхідний № 3790, в яких просить суд: розглянути справу № 645/673/25 у порядку позовного провадження; залучити у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради та Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. Зобов`язати Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради та Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надати висновок щодо доцільності зменшення аліментних зобов`язань позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з 1/4 частки від доходу позивачки на 1/6 частку від її доходів до досягнення дитиною повноліття. Також просить опитати неповнолітнього ОСОБА_3 у судовому засіданні за допомогою конференцзв`язку в Ужгородському міжрайонному суді Закарпатської області.

В обґрунтування вказаних клопотань представником відповідача зазначено, що судом прийнято рішення розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, однак відповідач не погоджується із таким рішення суду й в порядку ст. 277 ЦПК України заявляє про необхідність розгляду справи у позовному проваджені за участю сторін та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, оскільки предметом спору є вимога позивачки порушення матеріальних прав неповнолітньої дитини, а саме розглядається питання зменшення неповнолітній дитині витрат на її утримання із мінімально встановленого розміру (1/4 частка від доходу боржника) у двічі до 1/6 частки доходу боржника. В Україні права дітей охороняється спеціальним законодавством, інтереси дитини повинні бути пріоритетом для суду під час розгляду справи. Таким чином відповідач вважає, що розгляд цієї справи не може проводитися у спрощеному проваджені, суд повинен дослідити не тільки докази які надала позивачка, а й опитати саму неповнолітню дитину щодо її ставлення до позовних вимог, й отримати висновки компетентних органів у справах захисту прав дитини щодо правомірності та доцільності зменшення позивачці розміру виплат на неповнолітню дитину.

Представником позивачки адвокатом Сідько С.І. через систему «Електронний суд» 21.02.2025 року за вхідним № 4333 подано заперечення на вказані клопотання представника відповідача, в якому, зокрема, зазначено, що відповідачем, всупереч вимогам ч. 4 ст.277 ЦПК України подано заяву про розгляд справи № 645/673/25 у позовному провадженні, а не заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, як того вимагає ч. 4 ст.277 ЦПК України, що, на думку представника є нелогічним, оскільки судом прийнято до розгляду позовну заяву і вже визначено порядок проведення розгляду справи саме в позовному, а не окремому чи наказному виді провадження. Крім того, представник відповідача вважає, що ця справа є незначної складності та з огляду на положення пункту 3 частини 6 статті 19 ЦПК України вона є малозначною, а тому має бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Крім того, представник позивачки наголосила, що орган опіки та піклування Ужгородської міської ради та департамент служби у справах дітей Харківської міської ради не має відповідних повноважень у наданні висновку щодо доцільності зменшення аліментних зобов`язань позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з 1/4 частки від доходу позивачки на 1/6 частку від її доходів до досягнення дитиною повноліття, а тому залучення цих органів до даної справи є безпідставним та неправомірним.

Також, представник позивачки вважала недоцільним опитувати неповнолітнього ОСОБА_3 , оскільки на думку представника, пояснення дитини не матимуть доказового значення у цій цивільній справі.

Крім того, 17.02.2025 року через систему «Електронний суд» за вхідним № 3784 надійшла заява представника відповідача адвоката Чехової О.О., в якій вона просила суд перенаправити справу № 645/673/25 за територіальною підсудністю до Ужгородського міжрайонного суду Закарпатської області, посилаючись на те, що Відповідач ОСОБА_2 та неповнолітній син ОСОБА_4 з 09.08.2022 року зареєстровані як ВПО у Закарпатській області, м. Ужгород, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого суду надані копії довідок про взяття їх на облік ВПО.

Представником позивачки адвокатом Сідько С.І. через систему «Електронний суд» 21.02.2025 року за вхідним № 4334 подано заперечення на вказані клопотання представника відповідача, в якому, зокрема, зазначено, що надані довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є тими документами, який підтверджує достеменно зареєстроване місце проживання/перебування відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки по суті підтверджують лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік.

У судовому засіданні представник позивачки проти задоволення вказаних клопотань представника відповідача заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, 05.03.2025 року до суду надійшла заява через систему «Електронний суд» вхідний № 5173, в якій представник відповідача адвокат Чехова О.О. вказала про неможливість сторони відповідача взяти участь у судовому засіданні 05.03.2025 року та зазначила, що відповідачем було надано до суду відзив, заяву передачу справу за територіальною підсудністю, про розгляд справи у порядку позовного провадження за участю сторін, про долучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, про долучення додаткових доказів, які представник просила розглянути у підготовчому проваджені без участі відповідача та його представника.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача, вислухавши думку представника позивачки, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Вирішуючи клопотання представника відповідача в частині розгляду справи № 645/673/25 у порядку позовного провадження, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

Зокрема, у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України).

Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням (ч. 4 ст. 277 ЦПК України).

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом враховані обставини справи, які є необхідними для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Таким чином, справа не відноситься до категорії справ, в яких провадження має здійснюватися за правилами загального позовного провадження, а тому підстави для задоволення клопотання представника відповідача відсутні.

Щодо клопотання сторони відповідача про залучення до участі у справі Органу опіки та піклування Ужгородської міської ради та Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, а також про зобов`язання Органу опіки та піклування Ужгородської міської ради та Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надати висновок щодо доцільності зменшення аліментних зобов`язань позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з 1/4 частки від доходу позивачки на 1/6 частку від її доходів до досягнення дитиною повноліття, суд виходить із наступного.

Частиною 4 ст. 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Положеннями ч.ч. 5, 6 ст. 19 Сімейного кодексу України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Належне обґрунтування залучення до участі у справі третіх осіб у клопотанні відсутнє. Зважаючи на те, що участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, у даній категорії справ не є обов`язковою, як і не передбачено законом складення органом опіки і піклування письмового висновку у цій категорії спору, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача в цій частині.

Щодо клопотання представника відповідача про проведення опитування неповнолітнього ОСОБА_3 у судовому засіданні за допомогою конференцзв`язку в Ужгородському міжрайонному суді Закарпатської області, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Предметом доказування при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів є обставини щодо зміни матеріального становища, сімейного стану та стану здоров`я сторін, і що така зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

У клопотанні представника відповідача не наведено належного обґрунтування доцільності і необхідності опитування неповнолітнього ОСОБА_3 , у зв`язку з чим клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання представника відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю до Ужгородського міжрайонного суду Закарпатської області суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

У статті 31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з Інформаційною довідкою від 03.02.2025 року місцем реєстрації відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_3 , що відноситься до територіальної підсудності Фрунзенського районного суду м. Харкова.

До заяви представника відповідача додано копію довідки від 09.08.2022 року про реєстрацію відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_4 . Також, надано копію довідки переселенця ВПО № 2106- оновлену14.02.2025 року на ім`я відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.

У постанові від 29 липня 2019 року у справі №409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно зі статтею 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Особи, які залишили або покинули своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації та стали на облік як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування. Таким чином, якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО (внутрішньо переміщена особа), то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування.

Тобто, виходячи зі змісту вищевказаних норм, особи, які перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи можуть звертатися з позовами до судів за місцем фактичного проживання/перебування.

В даному випадку ОСОБА_5 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа, проте він є відповідачем по справі.

Крім того, відповідач та його представник не позбавлені можливості брати участь в судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів.

З урахуванням наведеного, клопотання представника відповідача адвоката Чехової О.О. від 17.02.2025 року вхідний № 3784 про направлення справи № 645/673/25 за територіальною підсудністю до Ужгородського міжрайонного суду Закарпатської області суд залишає без задоволення.

Керуючись ст. 84, 196, 258, 260, 261, 277 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Чехової О.О. від 17.02.2025 року вхідний № 3784 про направлення справи № 645/673/25 за територіальною підсудністю до Ужгородського міжрайонного суду Закарпатської області.

Відмовити у задоволенні клопотань представника відповідача адвоката Чехової О.О. від 17.02.2025 року вхідний № 3787 та від 17.02.2025 року вхідний № 3790 про розгляд справи № 645/673/25 у порядку позовного провадження; залучення у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради та Департамент служб у справах дітей Харківськой міської ради; зобов`язаня Орган опіки та піклування Ужгородської міської ради та Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надати висновок щодо доцільності зменшення аліментних зобов`язань позивачки на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 з 1/4 частки від доходу позивачки на 1/6 частку від її доходів до досягнення дитиною повноліття; опитування неповнолітнього ОСОБА_3 у судовому засіданні за допомогою конференцзв`язку у Ужгородському міжрайонному суді Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Федорова