Справа № 203/3270/24
Провадження №2/0203/1390/2024
УХВАЛА

28 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Клімової Н.А.,

за участі:

прокурора Пащенко І.О.,

представника позивача Маньковського В.Л.,

представника відповідача Гусакової О.Б.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви в цивільній справі за позовом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2024 року через систему «Електронний суд» до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська надійшла позовна заява керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра (далі прокурор) в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (далі позивач, ДМР) до ОСОБА_1 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про витребування майна, в якому просить суд:

- витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 року, судова справа №203/3270/24, провадження №2/0203/1390/2024, була розподілена головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 02.07.2024 року.

Ухвалою суду від 03.07.2024 року було задоволено частково заяву керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра про забезпечення позову в цивільній справі за позовом керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра (місцезнаходження: вул. Архітектора Олега Петрова, 23, м. Дніпро, 49000) в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про витребування майна та заборонено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачу в оренду, поділу об`єкта, а саме об`єкта житлової нерухомості квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01); заборонено суб`єктам державної реєстрації прав (держаним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно у тому числі шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачу в оренду, поділу об`єкта, а саме об`єкта житлової нерухомості квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01); у задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом з метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді №677656 від 04.07.2024 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , з 28.12.2016 року.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року було відкрито провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду з правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання.

У чергове підготовче засідання, призначене на 28.11.2024 року, з`явились прокурор, представник позивача та представник відповідача.

Третя особа у підготовче засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час, дату та місце проведення підготовчого засідання, причини неявки суду не повідомила.

Суд, заслухавши думки учасників справи, які з`явились у підготовче засідання, на підставі положень ст. ст. 128, 223 ЦПК України продовжив підготовче засідання за відсутності третьої особи.

До початку чергового підготовчого засідання 15.10.2024 року в системі «Електронний суд» представник відповідача подала до суду клопотання про залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у зв`язку з тим, що на її думку, позовну заяву подано до суду особою, яка не має повноважень на ведення справи. За твердженнями представника відповідача, у Центральної окружної прокуратури м. Дніпра не було підстав вважати, що орган місцевого самоврядування не здійснює або неналежним чином здійснює захист своїх інтересів. Оскільки Дніпровська міська рада (ДМР) не отримувала лист прокуратури від 19.06.2024 з повідомленням про наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру, що полягає у зверненні до суду з позовом.

27.11.2024 року в системі «Електронний суд» прокурор подав до суду заперечення на клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, оскільки за твердженнями прокурора, прокурор не повинен встановлювати причини невиконання уповноваженими державою органами відповідних функцій у спірних відносинах. Окружною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Дніпровської міської ради скеровувались листи №54-1243ВИХ-24 від 13.02.2024 та №54-2820ВИХ-24 від 10.04.2024 з інформацією з приводу порушення інтересів держави, що полягають у безпідставному набутті речових прав на нерухоме майно, що є комунальною власністю, тоді як позовну заяву було подано до суду 26.06.2024 року. Таким чином, прокуратура надала ДМР достатньо часу на самостійне вжиття заходів на захист інтересів держави. Проте ДМР допустила бездіяльність та у розумні строки не звернулась до суду з віндикаційним позовом, враховуючи необхідність невідкладного захисту інтересів держави. При цьому ДМР погоджується з представництвом інтересів держави в суді прокурором, та прокурором вживались всі необхідні заходи для повідомлення органу місцевого самоврядування про наявність підстав для звернення до суду із позовною заявою в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Під час підготовчого засідання представник відповідача підтримала клопотання про залишення позову без розгляду та просила суд його задовольнити, підстави звернення до суду з клопотанням пояснила суду таким чином, як про це вказано вище. За твердженнями представника відповідача, прокуратура не може бути позивачем у справі, бо ДМР у лютому 2024 року дізналась про порушення інтересів держави. ДМР не була належним чином повідомлена та обізнана про намагання прокуратури звернутися до суду. Водночас прокуратура не мала права подавати позов до суду.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача та просила суд відмовити у його задоволенні. Оскільки прокурор звертався до ДМР з листами щодо необхідності захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, оскільки майно незаконно вибуло з власності держави. Вказані листи направлялись на адресу ДМР засобами поштового зв`язку, та всі поштові відправлення були отримані ДМР. Проте позивач не реагував, та у розумний строк не вчинив жодних дій щодо цього.

Представник позивача підтримав прокурора, просив суд відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача, зазначивши, що позивач був обізнаний про порушення прав держави, проте не вжив належних заходів для звернення до суду з позовом.

Суд, заслухавши пояснення та думки учасників справи, проаналізувавши норми Цивільного процесуального кодекс України (далі ЦПК України), дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 26.05.2020 року, справа №912/2385/18, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Суд, вирішуючи клопотання представника відповідача по суті, встановив, що прокурор в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», неодноразово направляв засобами поштового зв`язку на адресу Дніпровської міської ради листи №54-1243ВИХ-24 від 13.02.2024, №54-2820ВИХ-24 від 10.04.2024, №54-5237ВИХ-24 від 19.06.2024, з повідомленням про порушення інтересів держави, та надавалась можливість відреагувати, звернутися до суду за захистом інтересів держави (а.с.68-70, 76 на зворотному боці-78, 89-92 Том 1).

При цьому листом за вих. №7/11-517 від 08.03.2024 року, за вх. №2767-24 від 28.03.2024 року, ДМР повідомила прокурора про те, що за інформацією Департаменту правового забезпечення ДМР до надходження листа прокуратури не було відомо про факт незаконної реєстрації права приватної власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_4 . Тому міська рада не зверталась до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (а.с. 70 Том 1).

Крім того, суд враховує те, що у підготовчому засіданні представник позивача не заперечував того, що позивач був обізнаний про порушення прав держави. Про це ще в лютому 2024 року повідомив прокурор, проте своєчасно у розумний строк Дніпровська міська рада не звернулась до суду, про що також повідомила прокурора листом від 08.03.2024 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що прокурор при поданні позовної заяви 27.06.2024 року в системі «Електронний суд» обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування Дніпровською міською радою, який не вжив заходів щодо захисту права комунальної власності на нерухоме майно, про що ДМР повідомила прокуратуру відповідним листом. Тим більше, у підготовчому засіданні представник позивача не заперечував проти того, що позивачем була допущена бездіяльність.

Тобто під час звернення до суду прокурор в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» обґрунтував підставу для представництва інтересів держави та підстави звернення до суду з позовом. Оскільки з`ясувавши, що Дніпровська міська рада допускає бездіяльність, прокурор у встановленому законом порядку звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви в цивільній справі є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 13, 43, 257, 261, 263, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви в цивільній справі за позовом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про витребування майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 05.12.2024 року.

Суддя Ф.М. Ханієва