Справа № 185/5543/20
Провадження № 2/185/17/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гаврилова В. А.,

секретаря судовго засілання ОСОБА_1 ,

за участю ОСОБА_2 , його представника адвоката Лабовкіна О. О., Ільченка М. А., представника відповідача Бойченко Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова кампанія «Браво», акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки. Після цього, позов також було пред`явлено до ТОВ «Фінансова кампанія «Браво». Позов мотивовано таким. 31.07.2008 року між позивачем та ЗАТ «Донгорбанк» було укладено кредитний договір № 184ДЖ/30/08И. За договором позивачу було надано кредит у розмірі 31 000,00 евро з кінцевим строком повернення 29.07.2023 року. Для забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та АТ «Перший український міжнародний банк» було укладено договір іпотеки за яким позивач передав банку квартиру АДРЕСА_1 . Для забезпечення виконання кредитного договору 31.07.2008 року між АТ «Перший український міжнародний банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 184ДЖ/30/08И-2 та 31.07.2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 184ДЖ/30/08И-1. В порушення пункту 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», при укладанні договору позивачу не була надана інформація про його права передбачені вказаною нормою закону. Кредит виданий з порушенням діючого законодавства. Відсутні докази передачі валюти у власність позивача. Договір на розрахунково - касове обслуговування з відповідачем не укладався. Поточний рахунок не відкривався. Банк виконав кредитно валютний договір. Грошові кошти були видані за «гривневим» договором. Позивач не підписував та не погоджував перерахування валюти. Позивач був введений в оману банком щодо розміру відсотків за користування кредитом. Договір містить приховані проценти. Банк штучно зависив відсоткову ставку. Умови договору є несправедливими.

Представник АТ «ПУМБ» надав суду відзив. Посилався на таке. АТ «ПУМБ» є правонаступником АТ «Донгорбанк». При укладанні кредитної угоди банк мав ліцензію на здійснення операцій з валютними коштами. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року встановлена законність видачі кредитів у іноземній валюті. Позивач звернувся до суду з позовом з порушенням строків позовної давності. У задоволенні позову просив відмовити.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін.

Суд, дослідивши матеріали приходить до такого .

ЗАТ «Донгорбанк» мав ліцензію № 85-1 на здійснення банківських операцій видану Національним банком України 15.02.2002 року. Вказаний факт підтверджено копією ліцензії. / т.2 а.с. 32-34/

АТ «ПУМБ» є правонаступником АТ «Донгорбанк» .

31.07.2008 році між позивачем та ЗАТ «Донгорбанк» було укладено кредитний договір № 184ДЖ/30/08И. За договором позивачу було надано кредит у розмірі 31 000,00 евро зі сплатою процентів 12,5 % річних, з кінцевим строком повернення 29.07.2023 року. Вказаний факт підтверджено копією договору. /а.с.6-9/

Для забезпечення виконання кредитного договору між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ЗАТ «Донгорбанк» було укладено договора поруки від 31.07.2008 року № 184ДЖ/30/08И-1, 184ДЖ/30/08И-2. Вказаний факт підтверджено копією договору./ а.с.57-58/

В кредитному договорі вказано, що це цільовий кредит на придбання квартири, а відповідно цей кредит є іпотечним. Вказаний факт підтверджено тим, що для забезпечення виконання вказаного договору між позивачем та ЗАТ «Донгорбанк» було укладено договір іпотеки за яким позивач передав банку квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджено копією договору./а.с.53-56/

За грошові кошти, отримані по кредитному договору, позивачем було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджено копією договору купівлі - продажу квартири./а.с.50-51/

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на порушення при укладанні кредитного договору вимог частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» .

Частина 2 статті 11 Закону України « Про захист прав споживачів», що діяла на час укладання договору, регулює порядок укладання споживчого кредиту.

Судом встановлено, що укладений кредит не є споживчим, що свідчить про безпідставне посилання позивача на порушення вказаного закону.

Позивач посилається на таке. Банк порушив Інструкцію про касових операцій. Позивач не укладав з банком договір про відкриття поточного рахунку. Позивач переказ валюти не погоджував. На вказані обставини позивач посилається , як на підставу визнання кредитного договору недійсним. Разом з тим порушення Інструкції не є порушенням кредитного договору та порушенням прав позивача, підставами для визнання договору недійсним.

Так як позивач отримав гроші для придбання квартири за кредитним договором вказані порушення не можуть вважатись такими , що можуть бути підставами для визнання недійсним кредитного договору.

Позивач посилається на те, що він був введений в оману щодо розміру відсотків, які повинен був сплатити за користування кредитом. Договір містить приховані проценти. Кінцева вартість кредиту не відповідає фактичній вартості кредиту. При укладанні угоди не досягнуто згоди щодо усіх умов договору, не було надано повної та достовірної інформації про умови кредитування. Банком штучно було завищено відсоткову ставку. Для встановлення вказаних фактів просив призначити експертизу.

Умови договору викладені в його тексті. Позивач не зазначив в чому полягала омана. Перед підписанням договору позивач був ознайомлений з текстом договору, додаткових угод, графіками повернення кредиту, розрахунком реальної процентної ставки. Ознайомлення позивачем з умовами кредитного договору дає суду можливість зробити висновок про те, банк зробив все , що виключає умови для омани.

По справі за клопотанням позивача було проведено судово-економичну експертизу на розгляд якої були поставлені такі питання :

- який розмір процентної ставки використовувався ЗАО «Донгорбанк» (на даний час ПАТ ПУМБ) при розрахунку відсотків за весь час користування кредитом відповідно;

- чи було збільшення зобов`язань по кредитному договору;

-яка сума процентів підлягає погашенню за користування кредитними коштами за умови нарахування відсотків за фактичну кількість днів у періоді по методу «факт/факт» за весь час користування кредитом;

-який кінцевий строк погашення зобов`язань по кредитному договору та чи відповідає цей строк, строку визначеному у договорі.

На питання за № 1,2,4 експерт не надав висновків у зв`язку з відсутністю необхідної документації. При цьому експерт не надав пояснень того що які саме факти необхідно встановити за допомогою витребуваних документів.

За заявами позивача факт омани стався при підписанні договору, а витребувані документи відносяться до бухгалтерських, які фіксують розрахункові операції, здійснення яких передбачено договором та додатками до нього.

Відповіді на питання, поставлені перед експертом, містяться текстах кредитного договору, додатках до договору, додаткових угодах. Це стосується строку дії договору, процентної ставки, розміру регулярних платежів.

Експертом встановлена сума нарахованих процентів за користування кредитом. Розрахунок робився на підставі кредитного договору, додатках до договору, додаткових угодах. Його висновок не є доказом наявності омани позивача зі сторони банку.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Викладене свідчить про те, що при укладанні кредитного договору порушень у відношенні позивача з боку банку не припускалось.

Позивач просить визнати недійсними кредитний договір, договір іпотеки та договори поруки.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою, п`ятою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду доказів, що підтверджують наявність фактів порушення вимог статті 203 ЦК України.

Викладене приводить суд до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова кампанія «Браво», акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», треті особи : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про захист прав споживачів, визнання недійсним кредитного договору, договору іпотеки та договорів поруки - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського Апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації/ проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова кампанія «Браво», місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул.Деревлянська, буд. 8, .

Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ,

Треті особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації/ проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації/ проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя В. А. Гаврилов