Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1875/23

12 березня 2024 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Куценка О.О., з участю секретаря судового засідання Двібородчин І. В., розглянувши у підготовчому засіданні в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в :

07 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її баби ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 07 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

29 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 надала заяву про збільшення позовних вимог, а саме окрім визначення додаткового строку, просила також встановити факт родинних відносин між нею та спадкодавцем ОСОБА_2 , а саме, що покійна приходилась їй бабою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_2 , після смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй за життя майно. 12 жовтня 2004 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося заповіла ОСОБА_3 .

Звернутись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в даний час не може у зв`язку із спливом строку для подання заяви про прийняття спадщини. За бабою доглядала її мати ОСОБА_3 . Після смерті матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона прийняла спадщину. Однак, у неї виникла необхідність упорядкувати речі, які були у будинку покійної баби ОСОБА_2 . Про те, що покійна баба ОСОБА_2 склала на ім`я її мами ОСОБА_3 заповіт дізналася у листопаді 2023 року. Після цього звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак листом державного нотаріуса Богородчанської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войташека І.І. від 28 листопада 2023 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку і пропуском строку передбаченого ст. 1270 ЦК України. Вважає причину пропуску строку поважною, тому просить його поновити. Крім того, позивач зазначила, що для оформлення спадкових прав нотаріусу необхідно надати докази родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцем. Проте документально не підтверджується родинний зв`язок між нею та спадкодавцем, оскільки неможливо встановити родинний зв`язок між мамою заявниці ОСОБА_3 та померлою бабою ОСОБА_2 . В зв`язку із викладеним, позивач просила встановити вказаний факт, що має юридичне значення.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Попович М.М. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області у підготовче судове засідання не з`явився, у поданій заяві селищний голова вимоги позову визнав, просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи, суд приймає до уваги ті обставини, що відповідач у поданій до суду заяві позовні вимоги визнає, відсутні інші спадкоємці за даними Спадкового реєстру, що свідчить, що права, свободи та інтереси інших осіб не будуть порушені. Позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

Так, згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1, 3 ст. 1272 ЦК України, передбачено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області, померла ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_3 (а.с.28), яка відповідно до свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу набула прізвище ОСОБА_4 (а.с.9), встановлено, що остання є дочкою ОСОБА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області (а.с.29).

З довідки старости Іваниківського старостинського округу Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №4 від 10 січня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 . На час її смерті, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вказаною адресою зареєстровано не було. Від імені ОСОБА_2 заповіт посвідчувався в Іваниківській сільській раді 12 жовтня 2004 року та зареєстровано в реєстрі за №50 (а.с.26).

З дослідженої копії заповіту від 12 жовтня 2004 року, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалося, заповіла ОСОБА_3 , 12 жовтня 2004 року заповіт посвідчено секретарем виконкому Іваниківської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області та зареєстровано в реєстрі за № 50 (а.с.6).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, а також з інформації державного нотаріуса Богородчанської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войташека І.І. від 28 листопада 2023 року вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74926698, спадкова справа не заводилась та відповідно свідоцтва про право на спадщину жодній особі не видавалось, тобто відсутні спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлено законом порядку (а.с.4).

Таким чином встановлено, що спадкоємець ОСОБА_3 своїм правом на отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 відповідно до заповіту від 12 жовтня 2004 року не скористалася та у встановлені законом строки спадщину не прийняла.

Відповідно до частини 1 статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, слід враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип "пропорційності" тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені, пояснення позивачки щодо пропуску нею строку для прийняття спадщини, які підтверджуються матеріалами справи, враховуючи те, що позивач на час відкриття спадщини не проживала із спадкодавцем про наявність спадкового майна дізналася поза межами строку, передбаченого ч. 1ст. 1270 ЦК України, суд вважає, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, адже вони пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог і визначення позивачу додаткового строку у два місяці, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Згідно з положеннями ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи, зокрема, копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Іваниківською сільською радою Богородчанського району, вбачається, що батьками позивачки є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.28), а згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 12 липня 1969 року Іваниківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області, встановлено, що 12 липня 1969 року, зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.27).

З дослідженої копії листа №01-16/721 від 28 листопада 2023 року державного нотаріуса Богородчанської державної нотаріальної контори Войташека І. І. вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, так як документально не підтверджується родинний зв`язок між позивачкою ОСОБА_1 та померлою бабою ОСОБА_2 (а.с.4).

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду із досліджених письмових доказів встановлено, факт родинних відносин, а саме: що позивач є рідною онукою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обставини факту родинних відносин, підтверджуються вищенаведеними наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Встановлення факту родинних відносин має важливе значення для позивача, оскільки дасть їй право на оформлення спадкових прав.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що у інший спосіб довести факт родинних відносин з померлою бабаю неможливо, а встановлення зазначеного факту має для позивача юридичне значення, оскільки дозволить їй оформити спадкові права, то дані вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим суд враховує, думку позивача, яка не заявляла вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, оскільки відповідач Богородчанська селищна рада Івано-Франківського району Івано-Франківської області, не вчиняв жодних дій, які б призвели до порушення прав позивачки і які, як наслідок, призвели до звернення останньої до суду з позовом. Відтак, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки понесених останньою судових витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, ст. 1220, 1266, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 12, 141, 200, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Іваниківка Богородчанського району Івано-Франківської області, тривалістю два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 12 березня 2024 року.

Суддя: