Справа № 357/4496/24
Провадження № 2/761/7900/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого-судді: Кондратенко О.О.

при секретарі: Лаврук Ю.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори про скасування обтяження

В С Т А Н О В И В :

В березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міскрайонного суду Київської області з позовом до відповідача Першої білоцерківської міської державної нотаріальної контори, в якому просив суд:

- скасувати обтяження заборону (архівний номер) невизначеного майна, що належить ОСОБА_1 , яке він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_2 , обтяження №3272983, реєстраційний №1217108 від 03 серпня 2004року, яке накладено Першою білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, на невизначене майно ОСОБА_2 , накладеною на вимогу Київської облконтори будбанку, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборони відчуження об?єктів 03 серпня 2004 року за №1217108 Першою білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: не вказано, б/н, об?єкт обтяження: невизначене майно, власник ОСОБА_3 , архівний №2461226КІЕV468, Архівна дата:24 травня 2000 року, Дата виникнення: 01 січня 1966 року, № реєстра:4223, внутр. №АF01853926F14132253Е.

Cвої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його ( ОСОБА_1 ) батько - ОСОБА_2 . Під час оформлення спадкового майна у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Войтовського В.С., яке залишилося після смерті його батька - ОСОБА_2 , а саме: кв. АДРЕСА_1 , йому стало відомо, про наявність обтяження №3272983 від 03 серпня 2004 року, предмет обтяження - невизначене майно ОСОБА_2 .

Перша білоцерківська міська державна нотаріальна контора на звернення позивача надала відповідь, що заборону було накладено 03 жовтня 1966 року на вимогу Київської облконтори будбанку за реєстровим №4223 на, особа на чиє майно накладено арешт (заборону) зазначено - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Його батько - ОСОБА_2 ніколи не проживав по АДРЕСА_2 та жодного кредиту не мав. Вищезазначене обтяження порушує його права, як власника та позбавляє його можливості у повному обсязі розпорядитися належною йому квартирою АДРЕСА_1 . Вищезазначені обставини змусили його звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року справу за позовом ОСОБА_1 доПершої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори про скасування обтяження з невизначеного майна передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

Відповідач, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористалася; відзив на позовні вимоги до суду не надіслала.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Крім того, зазначив, що у 1966 році, батьку позивача було лише 20 років і в той час, він навчався на другому курсу Київського університету ім. Т.Г.Шевченка. А, оскільки, арешт вже було накладено на майно станом на 1966 рок, то це свідчить про наявність боргу, що не може стосуватися батька позивача, так як він дуже молодий і не мав би можливості отримати будь-який кредит.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив; письмовий відзив на позов не надіслав, які і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи.

Суд, розглянувши подані стороною пзивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст.319 ЦК України).

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч.1 ст.321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 03 серпня 2004 року за №1217108 реєстратором: Першою білоцерківською міською нотаріальною конторою зареєстровано обтяження: архівний номер: 2461226КІУV468, архівна дата:24 травня 2000, дата виникнення: 01.01.1966, № реєстра:4223.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - батько позивача, помер.

07 листопада 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським В.С. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого, спадкоємцем майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , є його син ОСОБА_1 (а.с.22).

Як вбачається із відповіді Першої білоцерківської нотаріальної контори від 27 грудня 2023 року, згідно паперових носіїв - Реєстру накладених і знятих арештів (заборони) Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори, заборону накладено 03.10.1966 року за реєстровим №4223. У графі 4 цього Реєстру - ?Прізвище, ім?я та по-батькові особи, на чию будівлю або право забудови накладено арешт (заборону)? зазначено, ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 . У графі 5 згаданого вище Реєстру - ?Підстави накладення арешту (заборони) - на чию вимогу та на чию користь? зазначено Київська облконтора будбанку.

Іншою інформацією, крім визначеної вище, Перша білоцерківська державна нотаріальна контора не володіє ( а.с.16-17).

Під час розгляду справи судом не встановлено підстав та обставин за яких, станом на день розгляду справи судом наявна необхідність в обтяженні заборони невизначеного майна, що належить ОСОБА_1 на яке було накладено заборону відчуження 03 серпня 1966 року за реєстровим №4223.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 137, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 41 Конституції України; ст. ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори про скасування обтяження- задовольнити.

Скасувати обтяження заборону (архівний номер) невизначеного майна, що належить ОСОБА_1 , яке він успадкував після смерті свого батька ОСОБА_2 , обтяження №3272983, реєстраційний №1217108 від 03 серпня 2004року, яке накладено Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, на невизначене майно ОСОБА_2 , накладеною на вимогу Київської облконтори будбанку, зареєстроване в Єдиному реєстрі заборони відчуження об?єктів 03 серпня 2004 року за №1217108 Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, підстава обтяження: не вказано, б/н, об?єкт обтяження: невизначене майно, власник ОСОБА_1 , архівний №2461226КІЕV468, Архівна дата:24 травня 2000 року, Дата виникнення: 01 січня 1966 року, № реєстра:4223, внутр. №АF01853926F14132253Е.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: