Категорія Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

28 лютого 2024 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого: Павицької Т.М.,

суддів: Трояновської Г.С., Коломієць О.С.

вирішуючи питання відповідно до вимог ст. 262 ЦПК України про постановлення окремих ухвал (викладеного як апеляційні скарги по справі №296/11254/23) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про судовий захист порушених цивільних прав та інтересу, недодержання вимог закону при наданні довіреностей представнику,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що під час судового розгляду цивільних справ за її позовними вимогами №296/5583/21, №296/1693/20, №296/262/22, №296/5801/21, №296/11237/20, №295/18842/19, відповідачем допущено 12 випадків порушень вимог законодавства, оскільки надані представником відповідача довіреності на представництво інтересів в суді не відповідають вимогам законодавства. - прийняти виклад порушень законодавства, заподіяних Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради при розгляді заяви від 10.02.2022. Позивачка стверджує, що вказані порушення були допущені під час розгляду кожної з наведених вище цивільних справ. Оскільки такі дії призвели до порушення її прав та інтересів, просила відшкодувати моральну шкоду у розмірі 120000 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 8 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі. Роз`яснено позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 08 листопада 2023 року залишено без змін.

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 вдруге подано три апеляційні скарги.

Справа надійшла до суду 28 лютого 2024 року.

В одній апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року, посилаючись на ст. 370 ЦПК України, прийняти нове судове рішення про скасування ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 08 листопад 2023 року та направити цивільну справу №296/11254/23 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про судовий захист порушених цивільних прав та інтересу, недодержання вимог закону при наданні довіреностей представнику.

В другій та третій апеляційних скаргах ОСОБА_1 просить постановити окремі ухвали, якими встановити юрисдикцію позовної заяви про судовий захист порушених цивільних прав та інтересів, недодержанням вимог закону при наданні довіреності представнику та зобов`язати відновити форму позовної заяви з додатком 27 аркушів, яка була подана до суду 06 листопада 2023 року.

Вирішуючи питання про постановлення окремих ухвал колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Окремі ухвали - це процесуальний засіб реагування суду на виявлені ним під час розгляду справи порушення з метою усунення існуючих причин та умов, що сприяли порушенню та попередженню таких порушень у майбутньому.

Постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності відповідних клопотань учасників справи.

Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком. Тобто, окрему ухвалу суд постановляє за власною ініціативою. Особи, які беруть участь у справі, позбавлені можливості вимагати винесення окремої ухвали, проте вони можуть звернути увагу суду на наявність обставин, що, на їхню думку, свідчать про необхідність постановлення окремої ухвали.

Згідно з ч. 5 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

У справі, що переглядається встановлено, що ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження по даній цивільній справі. Роз`яснено позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду за встановленою підсудністю до Корольовського районного суду м. Житомира.

Апеляційний розгляд справи відбувся 06 лютого 2024 року шляхом постановлення Житомирським апеляційним судом відповідного судового рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 08 листопада 2023 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 вдруге подала апеляційну скаргу у справі №296/11254/23, в якій посилаюсь на порушення норм процесуального права колегією суддів Житомирського апеляційного суду під час розгляду її апеляційної скарги від 26.12.2023 просить встановити юрисдикцію її позовної заяви.

Разом з тим, позивачем у поданому клопотанні, на переконання колегії судів, не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали.

До того ж колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з правилами частини десятої статті 262 ЦПК України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Відтак, якщо на думку ОСОБА_1 наявні підстави для винесення окремої ухвали щодо порушення норм процесуального права колегією суддів Житомирського апеляційного суду під час розгляду її апеляційної скарги поданої 26.12.2023, остання в силу ч. 10 ст. 262 ЦПК України має право звернутися до суду вищої інстанції.

Окрім того, відповідно ст.351 ЦПК України, судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд у межах апеляційного округу якого ( території, на яку поширюється повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбаченого цим Кодексом.

Так, ст. 374 ЦПК України визначає повноваження суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Беручи до уваги комптенцію суду апеляційної інстанції, визначену ЦПК України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів" він не наділений повноваженнями зобов`язувати суд першої інстанції відновлювати форму позовної заяви, шляхом постановлення окремої ухвали.

Враховуючи те, що за наслідками перегляду справи в апеляційному порядку судом ухвалено постанову згідно з положеннями статті 375 ЦПК України, оскільки вимоги ОСОБА_1 необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства, законних підстав для постановлення окремих ухвал колегією суддів не вбачається, у зв`язку з чим слід відмовити у постановленні окремих ухвал в порядку ст. 262 ЦПК України.

Керуючись ст. 262 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у постановлені окремих ухвал в порядку ст. 262 ЦПК України (викладеного як апеляційні скарги по справі №296/11254/23) щодо зобов`язання відновити форму позовної заяви та встановлення юрисдикції у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про судовий захист порушених цивільних прав та інтересу, недодержання вимог закону при наданні довіреностей представнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді