ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1927/24 Справа № 209/4730/23 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Барильської А.П., Демченко Е.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Білої Тетяни Володимирівни на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "Еліт Фінанс", третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2023 року позивач звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За яким просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 07.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за № 102594 про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 12508,77 грн; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року позов задоволено частково та ухвалено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 07.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, який зареєстрований в реєстрі за № 102594 про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості в розмірі 12508,77 грн.; Стягнути ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.; Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" на користь ОСОБА_1 5000 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині стягнення з неї на користь держави судового збору в сумі 1073, 60 грн. та ухвалити нове, яким стягнути зазначений розмір судового збору з відповідача на користь держави, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Білої Тетяни Володимирівни на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині стягнення судових витрат.

Так, вирішуючи питання стосовно судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 серпня 2023 року позивачу ОСОБА_1 відстрочена сплата судового збору до ухвалення рішення. Станом на 25.09.2023 року позивачем ОСОБА_1 сума судового збору сплачена не була. Тому, відповідно ч.2 ст.136 ЦПК України з позивача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2018 року в справі № 761/24672/15-ц (провадження № 14-197цс18) вказано, що «у статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Разом з тим у частині 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Системний і комплексний аналіз зазначених норм дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб, як «споживачі, які звернулися з позовними вимогами про захист порушених справ», у переліку осіб, що мають пільги щодо сплати судового збору, установленому в статті 5 Закону України «Про судовий збір», не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів, а саме Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову».

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», то рішення суду в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь держави в сумі 1073 грн. 60 коп. підлягає скасуванню.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені, позивачка звільнена від сплати судового збору, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Представником відповідача подано заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті (а.с. 30), тому судовий збір з відповідача на користь держави підлягає стягненню у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, яка підлягала сплаті при поданні позову, тобто 536 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Білої Тетяни Володимирівни задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави -скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "Еліт Фінанс" на користь держави судовий збір у сумі 536 грн 80 коп..

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді А.П. Барильська

Е.Л. Демченко