Справа № 381/4076/24
Провадження №2/369/7894/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

Судді: Скрипник О.Г.

Секретарі: Масан В.О.

Представник позивача: Нікітіна -Дудікова Г.Ю.

Представник відповідача: Кислошук Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України « Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Київської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо визнання протиправним та скасування рішення про задоволення Акту про порушення №862 від 02.05.2024.

10.12.2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України « Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання протиправним та скасування рішення.

У судовому засіданні представник позивачки, адвокат Нікітіна-Дудікова Г.Ю. клопотання підтримала, просила його задовільнити.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечувала.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та матеріали додані до зазначеної заяви, оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, судом встановлено наступне.

Вивчивши матеріали цивільної справи суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову`зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/45074/17, Верховний Суд, зазначив, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2020 року у справі №520/5745/18.

З поданої заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів вбачається, що позивачка, ОСОБА_3 , є побутовим споживачем газу, послуги з доставки якого здійснюються Київською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України». Протягом 2023 року, а саме 31 жовтня 2023 року, було складено акт про відключення газопостачання за адресою АДРЕСА_1 . Підставою для відключення стало наявність порушень: відсутність актів перевірки та прочистки димових вентиляційних каналів і витік газу, а також не функціонування опалювального котла. Після цього було опломбовано запірні пристрої, і відновлення постачання газу було обумовлено усуненням цих порушень.

З огляду на фактичний час, необхідний для розгляду цивільних справ у судах першої інстанції, процес може тривати досить довго, в той час як у ОСОБА_3 відсутнє опалення через припинення газопостачання з боку відповідача.

Крім того, з пояснень представника позивача вбачається, що всі порушення були усунені споживачем, заборгованості за спожитий газ немає, і спір стосується лише питання правомірності чи неправомірності нарахування штрафних санкцій.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір у тому числі і щодо розміру та порядку нарахування заборгованості за спожитий газ, що надає право Київській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» припинити газопостачання споживачу, однак це в майбутньому може ускладнити ефективний захист та поновлення прав споживача.

Примусове припинення газопостачання до житла споживача у опалювальний сезон може мати вкрай негативні та незворотні наслідки для життя та здоров`я її та членів родини, що не буде відповідати нагальній суспільній необхідності, і таке втручання в права споживача не буде необхідним у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 «Кривіцька та Кривіцькій проти України» п. 44).

Дослідивши письмові матеріали справи, та враховуючи, що вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивача, а саме зобов`язання Київську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання до домоволодіння ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 є співмірним з заявленим позовом та буде достатніми для забезпечення виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для забезпечення позову шляхом зобов`язання Київську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання до домоволодіння ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, заборона ТОВ «Газорозподлільні мережі України « Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» вчиняти будь - які дії із припинення чи обмеження газопостачання до буд. АДРЕСА_2 до набрання рішення суду законної сили є достатнім заходом для забезпечення позову у даній цивільні справі.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст. ст.149,150,153-154,353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподлільні мережі України « Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Газорозподлільні мережі України « Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» вчиняти будь - які дії із припинення чи обмеження газопостачання до буд. АДРЕСА_2 до набрання рішення суду законної сили.

В іншій частині заяви ОСОБА_1 - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання ТОВ «Газорозподлільні мережі України « Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» для вжиття відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Стягувач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3

Боржник: ТОВ «Газорозподлільні мережі України « Київська філія товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» місцезнаходження: 08150, Київська область, м. Боярка, вул. Шевченка, 178, .

Суддя Оксана СКРИПНИК