ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожній Олександр Сергійович; приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко (Розумовська) Марина Анатоліївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04 грудня 2023 року, ухваленого суддею Черковим В.Г. у м.Селидове Донецької області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні в матеріалах справи),

УСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про скасування рішення приватного нотаріуса.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.04.2009 року між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №GO-18, згідно п.1.1. якого банк надав позивачу довгостроковий кредит на купівлю нерухомості в сумі 160 000,00 доларів США, строком на 10 років, з 13.04.2009 року по 12.04.2019 року.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 13.04.2009 року між банком та позивачем був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожним О.С. за реєстром №1552, згідно п.1.2 якого предметом іпотеки є трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 163, 5 кв.м., житловою площею 73,2 кв.м.

13.04.2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожним О.С. було накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири, за реєстровим №1553.

03.08.2021 року з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач дізналась, що 08.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовською М.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень перереєстровано іпотекодержателя з АБ «Український Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

08.05.2020 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №5002325 про державну реєстрацію, припинення ПАТ «Український Бізнес Банк» як юридичної особи, банк ліквідовано.

Крім того, ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» отримало ліцензію про надання фінансових послуг 11.05.2017 року, тобто до державної реєстрації 08.12.2014 року.

Також, позивач вважає, що договір іпотеки від 13.04.2009 року укладений між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 припинив свою дію, оскільки основне зобов`язання є припиненим в зв`язку з ліквідацією Національним Банком України АТ «Український Бізнес Банк», як юридичної особи, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №5002325.

Крім того, діючий запис про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном та порушує її право на розпорядження даним майном на власний розсуд, оскільки порука є припиненою, а тому відомості з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою відповідача повинні бути виключені.

Просила суд скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м.Київ Розумовської М.А. від 08.12.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 17816015, яким перереєстровано іпотекодержателя з АБ «Український Бізнес Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра і Гарантія»; визнати таким, що припинив свою дію Договір іпотеки від 13.04.2009 року укладений між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожним О.С. за реєстровим №1552; зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме трикімнатну за адресою: АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження: 8638763, підстава обтяження: Договір іпотеки за реєстровим №1552 від 13.04.2009 року, обтяжувач: АБ «Український Бізнес Банк», що накладена 13.04.2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожним О.С. та виключити відповідний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотеки.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 04 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Задорожній Олександр Сергійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Апатенко (Розумовська) Марина Анатоліївна, про скасування рішення приватного нотаріуса.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, в тому числі ч.1, ч.4 ст.263 ЦПК України, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити, скасувати рішення приватного нотаріуса Разумовської М.А. від 08.12.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 17816015, яким перереєстровано іпотеко держателя, визнати таким, що припинив свою дію Договір іпотеки від 13.04.2009, зняти заборону відчуження нерухомого майна - спірної квартири та виключити відповідний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.

Позивач вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою аргументи позивача викладені у позові, а саме, що рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Розумовської М.А. від 08.12.2024 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким замінено іпотеко держателя з Акціонерного Банку «Український Бізнес Банк» на ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра і Гарантія», є незаконним, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа. Вказує, що ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра і Гарантія» зареєстрована як юридична особа лише 20.05.2013 року, яка отримала ліцензію про надання фінансових послуг лише 11.05.2017 року, тобто ще до оскаржуваної державної реєстрації, яка була вчинена 08.12.2014, до того ж 09.05.2017 року Національним банком України була її знову позбавлена.

Просить застосувати до спірних правовідносин висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2023 року у справі №206/4841/20, яка вкотре зазначила, що набувач права вимоги за кредитом повинен мати ліцензію банківської чи фінансової установи.

Вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що підстави, на яких ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра і Гарантія» набула таке право позивачу не повідомлялись, в свою чергу сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає, тому вважає, що рішення приватного нотаріуса Роазумовської М.А. від 08.12.2024 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким замінено іпотеко держателя необхідно скасувати.

Наголошує на тому, що Договір іпотеки від 13.04.2009, укладений між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 припинив свою дію, оскільки основне зобов`язання є припиненим у зв`язку з ліквідацією АБ «Український Бізнес Банк» як юридичної особи, про що 08.05.2020 року внесено запис До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач вважає, що діючий запис про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном та порушує її право на розпорядження даним майном на власний розсуд, оскільки порука є припиненою, а тому відомості з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за заявою відповідача повинні бути виключені.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

26 березня 2024 року через підсистему «електронний суд» від представника відповідача ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Познякової Валентини надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, залишивши рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04 грудня 2024 року без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.04.2009 року між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №GO-18, згідно умов якого Банк надав ОСОБА_1 довгостроковий кредит на покупку житлової нерухомості в сумі 160 000 доларів США 00 центів, строком на 10 років з 13.04.2009 р. по 12.04.2019 р. включно, зі сплатою 18,00% річних на суму фактичної заборгованості по кредиту.

Згідно кредитного договору №GO-18/1 від 13.04.2009 року, укладеного між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 , відповідно до п.1.1 Банк надав ОСОБА_1 довгостроковий кредит для сплати страхових виплат у розмірі 9651 грн. 00 коп., строком з 13.04.2009 р. по 12.04.2019 р., зі сплатою 38,00% річних.

13.04.2009 року між Акціонерним банком «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Задорожним О.С., зареєстрований в реєстрі №1553, відповідно до п.1.1 цей договір забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №GO-18 від 13.04.2009 року, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, та Іпотекодержатель має право у випадку невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна. Відповідно до п.1.2. предметом іпотеки є належна Іпотекодавцю на праві власності: трикімнатна квартира під номером АДРЕСА_1 , загальною площею 163,5 кв.м., житловою площею 73,2 кв.м.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №268805326 від 03.08.2021 року, номер запису про іпотеку 7988159 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 13.04.2009, підстави для державної реєстрації Договір іпотеки, серія та номер 1552, виданий 13.04.2009, видавник: АБ «Український Бізнес Банк», підстава внесення для державної реєстрації: рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень, індексний номер: 17816015 від 08.12.2014, приватний нотаріус Розумовська М.А. Київський міський нотаріальний округ м.Київ, відомості про основне зобов`язання: строк виконання основного зобов`язання: 12.04.2019, розмір основного зобов`язання: 160000,00 доларів США, відомості про суб`єктів: Іпотекодавець ОСОБА_1 , Іпотекодержатель ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра і Гарантія». Відомості з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона на нерухоме майно трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 163,5 кв.м., житловою 73,2 кв.м., реєстраційний номер обтяження 8638763, зареєстровано: 13.04.2009 реєстратором: Приватний нотаріус Задорожний О.С., підстава обтяження: Договір іпотеки №1552, 13.04.2009 р. АБ «Український Бізнес Банк», власник: ОСОБА_1 , розмір основного зобов`язання 160000,00 доларів, строк виконання 12.04.2019 р.

29 липня 2019 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено Договір № UA-EA-2019-06-19-000095-b про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно умов якого до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшли права кредитора за кредитним договором №GO-18 від 13.04.2009 року відносно ОСОБА_1 в силу п. 2.1 зазначеного Договору - до нового кредитора переходить право вимоги як до позичальника за відповідним кредитним договором, так і до поручителів, за відповідним договором поруки.

Згідно з Додатку №1 до Договору № UA-EA-2019-06-19-000095-b про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 29.07.2019 року загальний залишок заборгованості (без пені) на дату відступлення, а саме на 29.07.2019 року становить 7 661 514,9794 грн.

Крім того, 29 липня 2019 року ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено Договір про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О., реєстровий №12, згідно з п.1 якого, Первісний Іпотекодержатель (ПАТ «Український Бізнес Банк») відступає та передає, а Новий Іпотекодержатель (ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») приймає та набуває всіх прав, належних Первісному Іпотекодержателю за іпотечними договорами, які забезпечують виконання зобов`язань за Кредитними договорами та перелічені у Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до Витягу з Додатку №1 до Договору про відступлення прав за договорами іпотеки - відступаються права Іпотекодержателя за Договором іпотеки, серія та номер: 1552, посвідченим 13.04.2009 року приватним нотаріусом Задорожним О.С., укладеним з ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № GO-18 від 13.04.2009 року.

Згідно ухвали Господарського суду м. Києва від 11.11.2020 у справі №910/19485/16 замінено позивача - ПАТ «Український Бізнес Банк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Таким чином ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є правонаступником ПАТ «Український Бізнес Банк».

Згідно даних з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.05.2020 року, відповідно до ст.53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 08.05.2020 року, внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №5002325 про державну реєстрацію припинення ПАТ «Український Бізнес Банк», як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство «Український бізнес Банк», ідентифікаційний код юридичної особи 19388768, внесені дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи 08.05.2020 року №5002325, підстава: рішення щодо припинення.

Згідно відомостей з комплексної інформаційної системи Національного банку України від 03.08.2021 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», , дата реєстрації 19.11.2013 року, статус: виключена з реєстру.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», ідентифікаційний код юридичної особи 38750239, внесено дату запису про державну реєстрацію юридичної особи 20.05.2013 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі, виходив з того, що зобов`язання за кредитним договором, який був укладений 13 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та АТ «Український Бізнес Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в повному обсязі позивачем виконані не були, відповідно відсутні правові підстави для припинення договору іпотеки, що був укладений 13.04.2009 року між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 . Відповідно вимоги позивача в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та виключення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотеки є безпідставними, оскільки вони є похідними від вимоги про припинення іпотеки, тому позовні вимоги і в цій частині також задоволенню не підлягають.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не може погодитись з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу(частина друга статті 509 ЦК України). Однією з таких підстав є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 62бЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися в тому числі заставою.

Відповідно до частини 1 статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Підстави для припинення іпотеки визначні у ст. 17 Закону України «Про іпотеку», де регламентовано, що Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Таким чином, Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті3, абзаци другий і сьомий частини першої статті17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

Доводи позивача про те, що основне зобов`язання позивача є припиненим в зв`язку з ліквідацією АТ «Український Бізнес Банк» були предметом розгляду судом першої інстанції та як правильно зазначив суд ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є правонаступником за кредитним договором №GO-18 від 13.04.2009 року, який укладений між ОСОБА_1 та АТ «Український Бізнес Банк», а відтак вимоги щодо зобов`язань ОСОБА_1 за вищевказаним договором перейшли до правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Отже, судом першої інстанції перевірено та встановлено, що зобов`язання забезпечене договором іпотеки не припинене, оскільки зобов`язання за кредитним договором, який був укладений 13 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та АТ «Український Бізнес Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в повному обсязі позивачем виконані не були.

Таким чином, оскільки відсутні правові підстави для припинення договору іпотеки, що був укладений 13.04.2009 року між АБ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 , позовні вимоги позивача у цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та виключення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотеки є похідними від вимоги про припинення іпотеки, тому ці вимоги позивача також задоволенню не підлягають.

Доводи позивача про застосування до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2023 року у справі №206/4841/20, колегія суддів відхиляє, оскільки справа на яку посилається позивач та справа, яка переглядається в апеляційному порядку не є тотожними, у них різні обставини справи.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення суду першої інстанцій, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди скаржника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

З урахуванням того, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, висновки суду є достатньо аргументованими, колегія суддів не вбачає підстав повторно давати відповідь на ті самі аргументи заявника, при цьому суд апеляційної інстанції враховує, що як, неодноразово зазначав ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року № 303А, §§ 2930). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27 вересня 2001 року, № 49684/99, § 2).

ЄСПЛ визначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23, ЄСПЛ).

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, підстав для здійснення перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст.367-369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 04 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст судового рішення складено 26 березня 2024 року.

Головуючий:

Судді: