Провадження № 22-ц/801/125/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 рокуСправа № 127/35769/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Шемети Т. М., Якименко М. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про передачу справи на розгляд іншого суду, постановлену у цій справі 20 листопада 2023 року у м. Вінниці суддею цього суду Ан О. В.,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

20 листопада 2022 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області зазначену справу передано на розгляд до Дзержинського міського суду Донецької області.

Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Зокрема позивач посилається на те, що у зв`язку із відсутністю у неї довідки про підтвердження статусу ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеної особи, з якої можна було б встановити його дійсне місце проживання чи перебування, нею були подані відомості про його місце постійного заняття (роботи). Натомість судом протиправно не було взято до уваги те, що згідно форми №20-ОПП від 20 січня 2022 «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» ОСОБА_2 здійснює свою діяльність у лікарні ветеринарної медицини « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адерсою: АДРЕСА_1 .

У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому просить апеляційний суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. У ньому ОСОБА_2 не заперечує те, що він є внутрішньо переміщеною особою, однак вказує, що він є громадянином України, а не особою, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, не має підтверджуючих документів про реєстрацію його місця проживання у м. Вінниці, а тому дана справа не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, ухвала суду цим вимогам не відповідає, тому апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши її законність і обґрунтованість у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до територіальної підсудності Дзержинського міського суду Донецької області, а тому згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України справа не підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Однак із таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з огляду на таке.

Апеляційним судом встановлено, що згідно форми №20-ОПП від 20 січня 2022 «Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність» ОСОБА_2 здійснює свою діяльність у лікарні ветеринарної медицини « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адерсою: АДРЕСА_1 (а. с. 18).

Згідно відомостей із Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 22).

10 квітня 2023 року Управлінням соціального захисту населення (Правобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради видана довідка про те, що ОСОБА_2 , його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Правобережне) як внутрішньо переміщені особи та отримують допомогу за адресою: АДРЕСА_3 із 29 вересня 2016 року (а. с. 29).

За п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 1 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Верховний Суд у постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17 зазначив, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, відповідачі у якій зареєстровані на непідконтрольній території України, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру (абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» центральний орган виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну відповідає за забезпечення формування та ведення Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п. 5 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509, з метою обліку внутрішньо переміщених осіб уповноважений орган веде Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, держателем якої є Мінсоцполітики.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, володіючи інформацією із Єдиного державного демографічного реєстру про те, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , повинен був виконати вимоги спеціального закону, а саме ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та з`ясувати, чи включено відповідача до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, оскільки запроваджені законодавцем заходи спрямовані на те, щоб повідомити усіх учасників розгляду справи про перебування спору на вирішенні суду з метою забезпечення їх участі у відправленні правосуддя.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові, що зазначалась вище.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією із 07 квітня 2014 року уся територія Донецького району є окупованою та непідконтрольною Україні.

З урахуванням наведеного та того, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 у матеріалах справи наявна (а. с. 29) та підстави, що визначені у ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», на момент звернення до суду із позовом не відпали, суд першої інстанції не з`ясував чи включено відповідача до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, апеляційний суд дійшов висновку про те, що такий документ за обставин даної справи дійсно засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 у м. Вінниці, а тому справа підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Необхідності у даній справі з`ясовувати місце постійного заняття (роботи) відповідача немає, оскільки, норма ч. 9 ст. 28 ЦПК України застосовується лише тоді коли, місце реєстрації проживання або перебування відповідача невідоме, натомість судом з`ясовано, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення (Правобережне) як внутрішньо переміщена особа та отримує допомогу за адресою: АДРЕСА_3 із 29 вересня 2016 року, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що порушення судом норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про передачу справи на розгляд іншого суду, тому ця ухвала залишатись у законній силі не може та підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, з направленням справи до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 382 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року скасувати, а справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: Т. М. Шемета

М. М. Якименко