Єдиний унікальний № 371/1748/23
Номер провадження № 2/371/200/24
"15" лютого 2024 р. м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді Гаврищука А.В.,
секретаря судових засідань Семерей Л.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю,
Короткий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 (далі - позивач) 22.11.2023 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), про усунення перешкод у користуванні власністю.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 1992 року проживав з відповідачем однією сім`єю в одному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У якому зареєстрований з 20.09.1996.
Проживаючи спільно з відповідачем більшу частину зароблених коштів витрачали на реконструкцію старого житлового будинку та облаштування вже нового реконструйованого домоволодіння. За спільні зароблені кошти купувалися меблі та предмети домашнього вжитку.
У 2017 році стосунки з відповідачем погіршилися, остання створювала неналежні умови для проживання у житловому будинку, у листопаді 2023 року змінила вхідні замки та не пускає до житлового будинку.
Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 24.09.2018 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнано право спільної сумісної власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні вказаним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, шляхом вселення до цього житлового будинку, та передачі одного екземпляра ключів від усіх вхідних дверей для вільного доступу до будинку і господарських будівель та споруд.

Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді від 29.11.2023 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, представник відповідача двічі під час підготовчого засідання та двічі під час судового розгляду надсилав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, востаннє 15.02.2024 вказане клопотання жодними доказами підтверджене не було, тому судом було визнано повторну неявку відповідача та його представника такою, що здійснена без поважних причин.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін, відсутність відзиву відповідача на пощо те, що представник позивача та позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Проти винесення судом заочного рішення у справі не заперечували.

Відповідач та її представник повторно в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, причини відкладення судом були визнані не поважними, відзиву на позовну заяву до суду не надійшло.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що перебуває у дружніх стосунках з позивачем ОСОБА_1 йому відомо, що він спільно з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, спільно реконструювали будинок. Відомо також, що в листопаді 2023 року ОСОБА_3 вигнала позивача з дому, змінила замки та чинить перешкоди для його проживання.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що є сином позивача. На початку 2000 х років приблизна 2003-2006 роках він почав налагоджувати стосунки з батьком. Оскільки раніше вони мало спілкувалися, через розлучення батьків свідка. У той час батько проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 , надалі їх стосунки розладилися та ОСОБА_6 вигнала батька із дому. Йому відомо, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною власністю батька і ОСОБА_3 . У листопаді 2023 року точної дати свідок не пам`ятає, йому зателефонував батько та попросив забрати речі з будинку де він жив. По приїзду на місце ОСОБА_3 не пустила його на подвір`я, туди та до будинку зайшов лише батько, який виносив свої речі і передавав їх свідкові через забор, оскільки хвіртка також була зачинена. Після цього йому відомо, що ОСОБА_3 змінила замки та не пускала батька до будинку. На даний час батькові нема де жити і він спочатку жив у знайомих, а нині живе у нього.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини,

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки :357133459 (а.с.56).

ОСОБА_1 посилається на те, що ОСОБА_3 не допускає його у житловий будинок та не надає йому екземпляр ключів від вхідних дверей, отже ОСОБА_1 позивач не має доступу до належного йому житла.

Нормами ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Згідно зі ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , володіє на праві спільної сумісної власності будинком, до якого не має доступу, оскільки ОСОБА_3 не допускає його до житлового приміщення, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позовні вимоги про вселення та зобов`язання ОСОБА_3 передати один екземпляр ключів від усіх вхідних дверей є підставними та похідними від вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, тому також підлягають задоволенню.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд доходить висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника частини житлового приміщення, в даному випадку шляхом вселення до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76 81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263 - 265, 280, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 22, 317, 319, 321, 383, 386, 391 ЦК України,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , перешкоди у користуванні житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні вказаним житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, шляхом вселення ОСОБА_1 до цього житлового будинку, та передачі одного екземпляра ключів від усіх вхідних дверей для вільного доступу до будинку і господарських будівель та споруд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 )

Суддя А.В. Гаврищук