Справа № 944/7488/23
Провадження №2-н/944/23/24
УХВАЛА

08.01.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ст. 162 Цивільного процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України у разі, якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, наданих на запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , значиться ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У заяві про видачу судового наказу про стягнення заборгованості вказаного ім`я боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, що не дає можливості правильно ідентифікувати особу боржника та вказати необхідні відомості у судовому наказі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Таким чином, в заяві про видачу судового наказу, з порушенням ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, не зазначено правильно анкетні данні боржника (дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника), що унеможливлює однозначно ідентифікувати особу, а також не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст.163,165,167 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ухвалив:

Відмовити Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Яворівський районний суд Львівської області.

Суддя Д.Б. Поворозник