Справа № 669/120/24
Провадження № 2/669/94/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Давидюка О.І.,

з участю: секретаря судового засідання Артемчук К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Білогір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13500 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що в обідню пору 14 серпня 2023 року собака відповідача загризла три його вівці, загальна вартість яких згідно довідки ТОВ НВА «Перлина Поділля» від 24 січня 2024 року № 28 становить 13500 грн.

Вказав, що за вищезазначеним фактом постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2024 року в справі № 669/851/23 відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Однак, в силу положень ст. 1166 ЦК України, шкода, яка заподіяна неправомірними діями відповідача, що полягала в неналежному утриманні ним власного собаки, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві, підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2024 року в справі № 669/851/23 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим в тому, що 14 серпня 2023 року о 14 год 00 хв в АДРЕСА_1 , собака породи Бельгійська вівчарка, яка належить ОСОБА_2 , відірвалася з ланцюга, самовільно покинула домоволодіння та пошкодила майно сусіда ОСОБА_1 , а саме загризла три вівці, чим було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Наведені норми права свідчать про те, що у правовідносинах із відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди, яку має спростувати відповідач, а позивач не повинен доводити його вину.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Крім того, ст. ст. 9, 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» визначено, що дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї. Шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

При цьому, частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, з довідки Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області від 31 січня 2024 року № 1 слідує, що позивач ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_2 , утримує в своєму приватному господарстві вівці романівської породи.

Згідно довідки ТОВ НВА «Перлина Поділля» від 24 січня 2024 року № 28 вартість однієї голови вівці романівської породи становить 4500 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на відшкодування матеріальної шкоди 13500 грн, виходячи з обрахунку: 4500 грн ? 3 = 13500 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 16, 1166 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 229, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду в розмірі 13500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Олександр ДАВИДЮК