Справа № 303/1794/24
УХВАЛА

28 лютого 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши матеріали за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 року позовна заява АТ «Акцент-Банк» передана головуючому судді Заболотному А.М., цивільну справу зареєстровано за № 303/1794/24 (провадження 2/303/306/24).

Вирішуючи питання про прийняття до розгляду позовної заяви, судом встановлене наступне.

Частиною 17 ст. 33 ЦПК України визначено, що особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Пунктом 57 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 від 17.08.2021 року, встановлено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду судових справ (проваджень) здійснюється в суді у порядку, визначеному процесуальним законом, у день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 року, повідомлення про вручення поштового відправлення адресатові після повернення до суду, у тому числі засобами підсистеми «Електронний суд», долучаються до матеріалів судової справи. При цьому до АСДС вносяться відомості про факт вручення (не вручення) документів адресатові та дату повернення до суду повідомлення.

При цьому згідно з п. 3 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 року, кореспонденція, що стосується розгляду конкретної справи, після її реєстрації в АСДС, передається судді (судді-доповідачу), у провадженні якого перебуває справа. Передавання документів здійснюється під підпис у реєстрі в порядку, визначеному в суді.

У зв`язку з цим встановлено, що матеріали цивільної справи № 303/1794/24, передані на розгляд головуючому судді Заболотному А.М. разом з ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2024 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 303/12896/23, головуючий суддя Куцкір Ю.Ю.).

Таким чином встановлено, що переданий на розгляд судді Заболотного А.М. позов АТ «Акцент-Банк» разом з доданими до нього матеріалами повернувся до суду у зв`язку з неможливістю його вручення відповідачу ОСОБА_1 на виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.02.2024 року (справа № 303/12896/23), а відтак такі документи мали бути передані судді у провадженні якого перебуває справа для долучення до матеріалів судової справи, а не підлягати автоматизованому розподілу між суддями.

Встановлене свідчить про порушення порядку визначення судді для розгляду цієї справи.

У п. 4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

З підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 39 ЦПК України).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, Суд наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Враховуючи наведене, суддя Заболотного А.М., не може брати участі в розгляді цієї справи у зв`язку з порушенням порядку визначення судді для розгляду цієї справи, що відповідно є підставою для заявлення самовідводу та, як наслідок, його задоволення.

Частиною 9 ст.40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 2358-261 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Самовідвід судді Заболотного А.М. задовольнити.

Передати матеріали за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Заболотний