Справа № 172/226/24
Провадження № 2-о/172/9/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участю секретаря судового засідання Лукяненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність учасників справи, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, який має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла вищевказана заява. В обґрунтування заявлених вимог представника заявниці ОСОБА_2 вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_3 26.01.2024 року заявниця звернулася до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію у разі втрати годувальника. Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 26.01.2024 року заявниці відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію у разі втрати годувальника з підстав ненадання довідки органу місцевого самоврядування про реєстрацію за однією адресою заявниці та її померлого чоловіка та відповідно, перебування на його утриманні. Заявниця була зареєстрована та проживала зі своїм чоловіком у м. Гірське Луганської області, яке наразі перебуває під окупацією російських загарбників. При зверненні до пенсійного органу заявниця не мала довідки від орану місцевого самоврядування так як місто окуповане. Відтак єдиним способом встановлення факту перебування на утриманні чоловіка в розумінні ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є судовий порядок. Звертає увагу суду, що підтвердженням проживання за однією адресою слугують паспорти заявниці та її померлого чоловіка. У зв`язку з чим зазначає, що встановлення факту перебування на утриманні чоловіка в розумінні ст. 36 вказаного Закону має для заявниці юридичне значення, адже надасть можливість оформити пенсію по втраті годувальника. Просить суд встановити, що ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з її чоловіком ОСОБА_3 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто перебувала на його утриманні в розумінні ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 20.02.2024 року заяву залишено без руху. У встановлений судом строк представник заявниці усунув недоліки заяви.

Ухвалою від 21.02.2024 року провадження у справі відкрито.

Представник заявника ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у відсутність заявниці та її представника, заяву підтримує.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника ГУ ПФУ в Одеській області, заперечення у справі відсутні.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 19.12.1970 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Згідно з паспортами громадян України виданих на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 останні мають зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гірське Луганської області.

Відповідно до відповіді Міністерства соціальної політики України від 12.04.2024 року ОСОБА_1 з 15.04.2022 року є внутрішньо переміщеною особою і її фактичне місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально розташоване в Черкаській області. Інформація щодо ОСОБА_3 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною 2 статті 36 Закону № 1058-IV від 09.07.2003 року передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону № 1058-IV від 09.07.2003 року до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2015 року № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи, серед яких, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

З пункту 2.11 розділу ІІ вказаного Порядку вбачається, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Таким чином, в ході розгляду справи суд встановив, що на момент смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Гірське Луганської області, заявниця ОСОБА_1 разом з чоловіком не проживала за однією адресою, оскільки з 15.04.2022 року вона фактично проживає

с. Сунки Черкаської області як внутрішньо переміщена особа, тобто підстав вважати, що заявниця проживала і перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_3 на день його смерті у суду немає. Крім того, заявниця не надала суду доказів, зокрема, інформації про її доходи та доходи чоловіка, з яких можливо було б встановити, що вона перебувала на повному утриманні чоловіка або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування в розумінні ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналізуючи встановлені судом обставини та наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані та не підтверджені достатніми та належними доказами, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 Розділу IV (Окреме провадження) ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 293-294, 315, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, який має юридичне значення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк