Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/417/23
Провадження № 2/572/92/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/417/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до поданої позовної заяви позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , про що 2 січня 2022 року складено відповідний актовий запис №68.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, що складається з 1/3 частини квартири, розташованої по АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 01 квітня 2008 року.

Інші 2/3 частини вказаної вище квартири належать на праві власності відповідачам.

Позивач виявила бажання прийняти спадщину після смерті батька в порядку спадкування за законом, оскільки є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, в зв`язку із чим 18 січня 2023 року звернулась із відповідною заявою до приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Овдіюка А.В., який повідомив ОСОБА_4 про те, що нею пропущено визначений законодавством строк для прийняття спадщини та порадив звернутись за вирішенням цього питання до суду.

В обгрунтовання заявлених вимог ОСОБА_4 вказує, що не мала можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у шестимісячний строк після відкриття спадщини, оскільки весь цей час перебувала за кордоном держави.

Вказані обставини позивач просила врахувати, визначивши їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, який вона пропустили з поважних причин, в зв`язку із чим вона звернулись із цим позовом до суду.

В судове засідання представник позивача подав письмову заяву, якою підтримав вимоги довірителя, просив здійснювати розгляд справи у відсутності сторони.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, повідомлялись про час проведення судового засідання відповідно до закону, відзив на позов не подали, а тому суд на підставі ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення.

Клопотань та заяв сторонами подано не було.

Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22 січня 2022 року доводить, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Сарни Рівненської області.

Із копії інформації, сформованої 18 січня 2023 року за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», доводить, що ОСОБА_5 дійсно на праві спільної часткової власності (розмір частки 1/3) мав квартиру АДРЕСА_2 .

Отже, наведені вище докази доводять наявність у ОСОБА_5 спадкового майна та факт відкриття спадщини внаслідок смерті власника майна, на яке претендує позивач.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Копія свідоцтва про народження позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доводить, що її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19 листопада 1997 року).

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги спадкування після смерті батька, відповідно до ст.1261 ЦК України.

Однак, відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини ч.1 ст.1270 ЦК України встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач зазначала, що у строк, визначений законодавством, вона не подала до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька.

Вказані обставини додатково доводяться письмовою заявою позивача, поданою приватному нотаріусу Сарненського РНО Овдіюку А.В. від 18 січня 2023 року та повідомленням №21/01-16 від 18 січня 2023 року за підписом цього ж приватного нотаріуса щодо роз`яснення наслідків пропуску строку прийняття спадкоємцем спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем дійсно не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тривалим перебуванням за кордоном, на підтвердження чого надала копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон на власне ім`я, в якому міститься відмітка про перетин кордону України на виїзд 19 червня 2018 року.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно з якою саме лише перебування за межами країни не є поважною причиною пропуску строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини, яка унеможливила чи в інший спосіб перешкодила йому вчасно здійснити таку дію (постанови від 07.12.2023 р., справа № 548/2415/21, провадження № 61-6134св23 ; від 26.06.2024 р., справа № 155/1316/21, провадження № 61-18141св23).

Такий підхід сформувався у зв`язку з правовою можливістю спадкоємця, який перебуває на території іншої держави, прийняти спадщину шляхом звернення до дипломатичної, консульської установи України, які вчиняють нотаріальні дії на підставі Положення про порядок учинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27.12.2004 р. № 142/5/310.

Тож само по собі перебування спадкоємця за межами України не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини в розумінні ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Додатково Верховний Суд роз`яснив, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини (постанова від 13.04.2023 р., справа № 607/13549/21, провадження № 61-562св23).

Таким чином спадкоємець має широкі правові можливості щодо здійснення права на спадкування як шляхом особистого звернення до нотаріуса, уповноваженої на це посадової особи органу місцевого самоврядування або до дипломатичної, консульської установи України, так і шляхом направлення заяви про прийняття спадщини поштою, в тому числі електронного повідомлення.

Отже, за змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15.

Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із змісту позовної заяви судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька без поважних причин, які б були суттєвими та непереборними (доказів на підтвердження зворотнього, стороною суду не надано).

З огляду на наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_4 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 ) про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити повністю, за безпідставністю позовних вимог.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: