№ 207/1128/23
№ 2/207/45/24
05 серпня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Погребняк Т.Ю.,
при секретарі Морозові В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович, про визнання права власності в порядку спадкування,
У березні 2023 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович, про визнання права власності в порядку спадкування.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її рідна сестра ОСОБА_3 . 16.05.2022 року, вона, ОСОБА_1 після смерті своєї рідної сестрі ОСОБА_3 звернулась із заявою про вступ у право на спадщину на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Красношлик В.В. та було заведено спадкову справу № 42/2022.
10.10.2022 року позивачка отримала від Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Красношлик В.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів на нерухоме майно від 10.10.2022 року будинок АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Баглійської районної ради міста Дніпродзержинська від 15.02.2005 року, тобто будинок набутий під час перебування у шлюбі із ОСОБА_2 .
03.08.2012 року рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_3 та ОСОБА_2 поділили спільно набуте майно, та згідно вказаного рішення суду житловий будинок АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_3 та поділу не підлягає.
Підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі (ч. 5 ст. 82 ЦПК України).
Діти ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склали письмові заяви про відмову від спадщини.
В наданому суду письмовому клопотанні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника, також позивачка зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд, взявши до уваги позицію позивача ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 10 лютого 1968 року за актовим записом № 97 батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (арк. с. 10), відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 22 жовтня 1963 року за актовим записом № 1063 батьками спадкодаця ОСОБА_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (арк. с. 11).
Відповідно до Договору дарування посвідченого 09 липня 2001 року, зареєстрованого в реєстрі № 2285, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з одної сторони, а з другої сторони ОСОБА_2 , який діє від імені ОСОБА_3 , за дорученням, посвідченим Моїсієнко В.М., приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу 26.06.2001 року реєстр №2130, склали договір про те що: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подарували, а ОСОБА_3 прийняла у дар жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 (арк. с. 12).
Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська дніпропетровської області від 14 червня 2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано (арк.с. 13).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 серпня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та визнання права власності було встановлено, що будинок АДРЕСА_2 , було подаровано ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 09.07.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №2285, а рішенням Виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за №261 від 20.10.2004 року за ОСОБА_3 , було оформлено право власності на вищевказане домоволодіння. Мотивувальна частина вказаного рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку, містить зазначення, що спірний будинок є нерухомим майном, яке подаровано позивачці, і відповідно поділу не підлягає (арк. с. 14-18).

Сини спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склали письмові заяви про відмову від спадщини, що знаходяться у спадковій справі (арк. с. 19).

З матеріалів спадкової справи № 42/2022, витребуваної судом у приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Красношлик В.В., вбачається, що інших осіб, котрі мали б підстави претендувати на спірний будинок, немає, заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , від будь-кого, крім позивачки, не надходило.

10.10.2022 року позивачка отримала від Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Красношлик В.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів на нерухоме майно від 10.10.2022 року будинок АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Баглійської районної ради міста Дніпродзержинська від 15.02.2005 року, тобто будинок набутий під час перебування у шлюбі із ОСОБА_2 (арк. с. 20-21).

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3)показаннями свідків.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Постановою приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик В.В., відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок під номером АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що померлій ОСОБА_3 належить тільки одна друга частка у праві спільної власності на нього.

Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом є її рідна сестра, ОСОБА_1 . Факт родинних відносин позивачки зі спадкодавцем підтверджується копією свідоцтв про народження позивачки та спадкодавця ОСОБА_6 , копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 з ОСОБА_2 (арк.с.10, 11).

Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявлає самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Красношлик Віктор Вікторович, про визнання права власності в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст.1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1262, 1268 ЦК України, ст. ст. 1216, 1221, 1223, 1262, 1268 - 1270 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263 - 265 , 280 - 284 суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Красношлик Віктор Вікторович, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на домоволодінні - житловий будинок, загальною площею 447,2 кв.м, в тому числі житловою площею 266,1 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Т.Ю. Погребняк