РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/165/24

13 березня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем з 03.03.2020 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають малолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Зазначила, що відповідач є працездатною та фізично здоровою особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на своєму утриманні немає, має постійний дохід, оскільки перебуває на військовій службі у Збройних Силах України, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини. З врахуванням вищевикладеного, просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у визначеному нею розмірі.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 19.01.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, про що повідомлено сторони.

Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов.

07.02.2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Осійчука І. І. про здійснення переходу з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін в розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак на адресу суду подала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій зменшила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Розгляд справи просила проводити за її відсутності.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Від представника відповідача - адвоката Осійчука І. І. на адресу суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, уточнені позовні вимоги представник відповідача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд рахує за вірне прийняти визнання відповідачем пред`явленого позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно приписів ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2024 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 2563 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 грн.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони з 03.03.2020 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 03.03.2020 року Виконавчим комітетом Яполотської сільської ради Костопільського району Рівненської області. Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 25.09.2020 року Березнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №448. В свідоцтві про народження дитини позивач та відповідач вказані батьками.

Малолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , окремо від відповідача та перебуває на повному її утриманні.

Батько дитини, відповідач по справі, є фізично здоровою, працездатною особою, знаходиться в працездатному віці, має постійний дохід, інших дітей чи непрацездатних осіб на своєму утриманні немає, а тому на переконання суду має можливість надавати необхідні кошти на утримання дитини. Доказів на спростування даних обставин відповідачем суду надано не було.

При визначенні розміру аліментів керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує інтереси та матеріальне становище дитини, на користь якої стягуються аліменти, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів в сумі 5000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов`язку обох батьків її утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору звільнена законом. Таким чином, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 264-265, 274, 278, 279, 430 ЦПК України, ст. ст. 141, 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12.07.1996 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 10.03.2020 року, орган, що видав 5621, РНОКПП: НОМЕР_6 ) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати від дня звернення до суду, а саме з 12 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12.07.1996 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_4 ) в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_2 ), паспорт № НОМЕР_5 , виданий 10.03.2020 року, орган, що видав 5621, РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (житель АДРЕСА_1 ), паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 12.07.1996 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повне рішення складено

18 березня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч