Провадження №2-з/932/114/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

02 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С., розглянувши заяву виконувача обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

29.12.2023 року позивач - виконувач обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про припинення володіння нерухомим майном із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна та усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням шляхом його звільнення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.01.2024 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Разом з позовною заявою позивач звернувся з заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на нерухоме майно , що є предметом позову , а саме, приміщення підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2, поз. 1-5, загальною площею 69,6 кв.м., вхід в підвал літ.а, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам , у тому числі, суб`єктам державної реєстрації прав ( державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2 поз. 1-5, загальною площею 69,6 кв.м., вхід в підвал літ.а, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), у тому числі, , шляхом укладення укладання договорів купівлі-продажу , дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

В обґрунтування заяви зазначає, що в ході здійснення представницьких повноважень окружною прокуратурою було встановлено факт заволодіння нежитловим приміщенням N?32, поз.1-5, загальною площею 69,9 кв.м у підвалі під житловим будинком літ.3-2 за - адресою: АДРЕСА_1 без відповідних на те правових підстав, та здійснення державної реєстрації речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, із порушенням порядку реєстрації на підставі судового рішення на неіснуючий об?єкт, а саме на приміщення підвалу, загальною площею 69,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2 поз.1-5, вхід в підвал літ. а, якого не існує с часу спорудження будинку, оскільки вказане майно фактично знаходиться в сусідній будівлі літ.3-2. Зокрема встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2014 у справі N?200/15300/14-ц за ОСОБА_2 визнано право власності на приміщення підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з: поз. 1-коридор, 2-приміщення, 3-приміщення, 4-приміщення, 5- приміщення, загальною площею 69,6 кв.м. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.04.2016 року вказане вище рішення суду першої інстанції скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . Проте, до прийняття рішення судом апеляційної інстанції спірне нерухоме майно було відчужене та стало предметом договору іпотеки. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, останнім набувачем приміщення підвалу, загальною площею 69,6 кв.м., розташованого у житловому багатоквартирному будинку літ.А-2 поз. 1-5, вхід в підвал літ. а за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідач ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів N?2249 від 20.10.2016. Із врахуванням встановлених обставин, прокуратура звернулась до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ОСОБА_4 про витребування приміщення підвалу, за наслідками розгляду якої судом ухвалено рішення від 31.05.2022 у справі N?200/13495/16 про задоволення позовних вимог та витребування спірного нерухомого майна у останнього набувача. Предметом спору у справі N?200/13495/16-ц було приміщення підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2, поз. 1-5, загальною площею 69,6 кв.м., вхід в підвал літ.а, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме такий опис об?єкта нерухомого майна міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та дані відомості внесені реєстратором на підставі документів, наданих ОСОБА_2 під час реєстрації за нею у 2014 права приватної власності.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.03.2023 скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.05.2022 та у задоволенні позовних вимог прокуратури до ОСОБА_4 про витребування спірного нерухомого майна відмовлено з тих підстав, що фактично в користуванні останньої перебуває приміщенням N?32, поз.1-5, загальною площею 69,9 кв.м, що розташоване у підвалі під житловим будинком літ.3-2 за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як у житловому будинку літ.А-2 за адресою: АДРЕСА_1 підвальне приміщення взагалі відсутнє з часу спорудження цього будинку. Шляхом порівняння технічної документації на будівлі літ. А-2 та літ. 3-2 житлового будинку N? АДРЕСА_1 встановлено, що нежитлове приміщення N?32, загальною площею 69,9 кв.м у підвалі під житловим багатоквартирним будинком літ.3-2 за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично перебуває в користуванні відповідача ОСОБА_4 та об?єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01 (приміщення підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2, поз.1-5, загальною площею 69,6 кв.м, вхід в підвал літ. а, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про яке містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) є одним і тим самим приміщенням.

Таким чином, порушення інтересів держави у даному випадку полягає у здійсненні незаконної реєстрації права власності на приміщення підвалу загальною площею 69,6 кв.м під багатоквартирним будинком літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_1 , якого фактично не існує з моменту спорудження житлового будинку, тим самим легалізовано право володіння на неіснуюче нерухоме майно. Крім того, фактичне користування комунальним нежитловим приміщенням N?32 у підвалі житлового будинку літ. 3-2, вхід у підвалі, загальною площею 69,9 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності для цього правових підстав, порушують права користування та розпорядження дійсного власника цього нерухомого майна - територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради, з володіння якої воно фактично не вибувало. Дані обставини у своїй сукупності свідчать, що спірне нерухоме майно приміщення підвалу загальною площею 69,6 кв.м під багатоквартирним будинком літ. А-2 за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом незаконних дій, що порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об?єкти нерухомого майна, оскільки фактично вказане приміщення в житловому будинку відсутнє.

Суд, дослідивши матеріали заяви, дійшов висновку про часткове задоволення заяви з огляду на таке:

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.ч.1,3ст.150 ЦПК України, позов забезпечується: 1)накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1)накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості,у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2)забороною вчиняти певні дії; 3)встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4)забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5)зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, суд вважає, що є підстави для часткового задоволення заяви в частині накладення заборони вчиняти певні дії , оскільки нежитлове приміщення підвалу під житловим багатоквартирним будинком є предметом позову у даній цивільній справі.

Але не всі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами. Так, суд вважає співмірними із заявленими позивачем вимогами заходи забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам , у тому числі, суб`єктам державної реєстрації прав ( державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2 поз. 1-5, загальною площею 69,6 кв.м., вхід в підвал літ.а, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), у тому числі, , шляхом укладення укладання договорів купівлі-продажу , дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

Суд приймає до уваги той факт, що фактично спірне нерухоме майно - підвал під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2 поз. 1-5, загальною площею 69,6 кв.м., вхід в підвал літ.а, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), в житловому будинку відсутнє , тому захід забезпечення у вигляді арешту є зайвим та виходить за межі заявлених вимог.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Заборона вчиняти певні дії застосовується, якщо потрібно обмежити право відповідача чи будь-якої іншої особи вчиняти певні фактичні чи юридичні дії, що стосуються предмета спору.

З урахуванням вищевикладеного та аналізуючи зміст заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що є підстави припускати, що невжиття забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому вважає за необхідне задовольнити частково заяву виконувача обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву виконувача обов`язків керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам , у тому числі, суб`єктам державної реєстрації прав ( державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо підвалу під житловим багатоквартирним будинком літ.А-2 поз. 1-5, загальною площею 69,6 кв.м., вхід в підвал літ.а, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), у тому числі, , шляхом укладення укладання договорів купівлі-продажу , дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала є виконавчим документом, строк пред`явлення її до виконання становить три роки.

Суддя О.С.Овчиннікова