печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., перевіривши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Макаренко Анна Сергіївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва, на виконання ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року, надійшла вказана заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано 07 грудня 2023 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Направляючи справу за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська виходив із того, що матеріали заяви не містять доказів вчинення виконавчих дій за місцем проживання боржника, але працює у ПАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ», яке знаходиться у Печерському районі міста Києва, що і є місцем виконання рішення, у зв`язку з чим суддя прийшов до висновку, що заявник помилково звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Заявник звернувся до суду, відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої наведеної статті Закону від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що місцем проживання боржника, а відтак і місце вчинення виконавчих дій, у розумінні положень частини першої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» є адреса: АДРЕСА_1 , що є достатніми відомостями для визначення підсудності за судом, до юрисдикції якого належить розгляд цієї справи.

Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.

Законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій щодо конкретного боржника.

У той же час, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно заявникові, а не суду, що цілком узгоджується з пунктом 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року № 3.

Отже, матеріали справи підлягають передачі для розгляду суду за місцем виконання виконавчих дій.

Зважаючи на вказане, відсутні підстави для розгляду цієї справи Печерським районним судом м. Києва.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України встановлено, що справа не підсудна Печерському районному суду м. Києва, у зв`язку з чим цивільну справу слід направити до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-14, 31, 32, 352-355, 442 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» суддя,

УХВАЛИВ:

Справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Макаренко Анна Сергіївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача його правонаступником, направити до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (пр. Слобожанський, буд. 84, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49074).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І. В. Литвинова