Справа №705/6750/23
2/705/944/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Л.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мовчанюк Наталії Петрівни до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася адвокат Мовчанюк Н.П., в інтересах ОСОБА_1 , з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 14 червня 2023 року близько 21 години 30 хвилин проходячи по АДРЕСА_1 , з двору ОСОБА_2 вибігли дві великі собаки, які поводилися агресивно та напали на ОСОБА_1 , завдавши позивачу численні укуси та забої, що підтверджується медичною довідкою про огляд травматолога від 19.06.2023 року. Відповідно до якої лікар травматолог постановив діагноз: множинні укушені рани сідниць, нижніх кінцівок.

20.06.2023 року Уманським ВДП №2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області було складено відносно ОСОБА_2 . Протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП серії ВАВ № 332277.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2023 року у адміністративній справі № 705/3470/23 встановлено, що факт вчинення правопорушення та винуватість ОСОБА_2 підтверджується наявними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 332277 від 20.06.2023 року, поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.06.2023 року, медичною довідкою про огляд травматолога від 19.06.2023 року, згідно якої у ОСОБА_1 встановлено діагноз: множинні укушені рани сідниць, нижніх кінцівок, отримані 14.06.2023 року близько 21:00 години. Зазначені докази не викликають будь-яких об`єктивних сумнівів в їх достовірності. На підставі наведеного вище, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними та допустимими доказами, що в сукупності узгоджуються між собою суд приходить до переконання, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП. Провадження у справі закрито в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи.

Вказує, щов результаті численних укусів двох собак позивач протягом двох місяців вимушена була звертатись до лікарів КНП "Уманська центральна районна лікарня" Паланської сільської ради для постійного оброблення численних ран, накладення пов`язок та розтину гематоми на правій сідниці, і витрачати кошти на лікування, а тому, їй було завдано матеріальну шкоду в розмірі 3 509 гривень 93 копійки, що підтверджується фіскальними чеками.

За період лікування, яке тривало майже два місяці, відповідач жодного разу не з`явився та не поцікавився станом здоров`я позивача, не запропонував будь-яку допомогу.

Цими діями відповідача, позивачу було завдано шкоду здоров`ю і заподіяно моральні страждання, пов`язані з відсутністю щирого каяття відповідача та добровільного відшкодування ним завданої шкоди.

Позивач понесла моральні страждання, пов`язані з усвідомленням, що їй доведеться захищати свої права у суді, та пройти довгу юридичну процедуру задля отримання хоч якогось відшкодування. Відповідач залишився безкарним, внаслідок чого в позивача виникла зневіра у невідворотність покарання відповідача, що також вилилось у моральні страждання. Позивач постійно відчувала нестерпний фізичний біль від численних укусів собак та забоїв, через характер ран вона не могла сидіти та лежати, що завдало фізичних та моральних страждань. Довготривале болюче лікування потребувало постійного (майже через день) відвідування лікарів для здійснення обробки ран та накладення пов`язок, куди позивач добиралася громадським транспортом, що завдавало їй постійного нестерпного болю, бо вона не могла сидіти, а більше 40 хвилин змушена була стояла, при тому, що на обох ногах у неї були численні укуси, забої та гематоми, що спричиняло їй нестерпну біль. В результаті цього позивачу було завдано моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. 00 коп.

Просить стягнутиз ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 509 грн. 93 коп. матеріальної шкоди; 15 000 грн. 00 коп. моральної шкоди; витрати на сплату судового збору в розмірі 2 684 грн.; витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн.

Ухвалою судді від 28.12.2023 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.

29.01.2024 р. від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву в якому зазначає, що14.06.2023 року позивачка пізно ввечері увійшла на подвір`я належного йому житлового будинку в пізній час доби, коли ніхто не перебував вдома. Хвіртка та ворота були зачинені. Позивачка завідомо знаючи, що нікого з господарів немає вдома, увійшла до його подвір`я, самовільно відчинивши хвіртку, в результаті чого на неї напали належні йому собаки, котрі перебували в дворі. В той час він вже був на під`їзді до свого дому та побачив як позивачка вибігає з його двору, а за нею собаки, відігнавши собак, він зачинив хвіртку. Тоді ж 14.06.2023 року після вищезазначених подій він запитав у позивачки, що вона робила у його дворі за його відсутності та які ліки потрібно придбати щоб їй допомогти у лікуванні, на що остання відповіла, що нічого не потрібно, оскільки має лише гематоми та не потребує ніякої допомоги. 15.06.2023 року він знову навідався до позивачки, щоб запитати її, як вона себе почуває та чи не потрібно їй купувати ліки, нащо остання знову сказала, що почувається добре і що нічого не потрібно. 16.06.2023 року, оскільки вони з позивачкою проживають навпроти один одного він побачив, як вона одноособово мотокосою викосила цілий город люцерни, тому й справді подумав, що у позивачки все добре та більше не ходив до неї.27.09.2023 року Постановою Уманського міськрайонного суду провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками ч.3 ст. 154 КУпАП було закрите у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.Твердження позивачки, щодо зазначеної вище події, не відповідають дійсності. Так, з матеріалів справи вбачається, що 14.06.2023 року трапилася подія про яку зазначає позивачка. До лікаря ж позивачка звернулася лише 19.06.2023 року, тобто майже через тиждень після того, як її покусали його собаки. Доказів того, що за період від 14.06.2023 року по 19.06.2023 року позивачка не була покушена ще іншими собаками, якщо вона ходить по чужим дворам без дозволу господарів, позивачка не надала. Згідно довідки від 19.06.2023 року, лікарем травматологом було поставлено діагноз та призначено амбулаторне лікування, яке мало тривати 10 днів при цьому зазначено, що повторний огляд 21.06.2023 року, але не зрозуміло чому, позивачка не відвідує більше лікаря з такими важкими травмами на які вона вказує та купує ліки не лише ті, котрі призначені лікарем, але й ті котрі не були назначені для лікування і в той час коли потребувала їх вживання згідно з рекомендаціями лікаря і далеко після того, що прослідковується по даті видачі фіскальних чеків.Щодо стягнення моральної шкоди то вважає, що позивач не обґрунтувала та не надала доказів стосовно важкості вимушених змін у її життєвих та виробничих відносинах, не зрозуміло також в чому полягало її моральне страждання, якщо вона жила собі звичайним життям і жодних змін у її житті не відбулося. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

05.02.2024 відпредставника позивача ОСОБА_1 адвоката Мовчанюк Н.П. на адресу суду надійшла Відповідь на відзив в якій представник підтримала вимоги позивача, викладені у позовній заяві, та, крім того, зазначила, що постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2023 року вже встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП.Щодо препаратів, які були придбані позивачем варто зазначити, що в ході лікування, а саме: постійного оброблення численних ран, накладення пов`язок та розтину гематоми, лікарем щоразу виписувалися необхідні препарати дивлячись на стан ран та стан позивача в цілому.Щодо звернення позивача до лікаря саме 19.06.2023 року, зазначає, що враховуючи чисельність та характер ран, у позивача три доби була підвищена температура тіла, лише після того як спала температура, вона 17.06.2023 року звернулася до приймально-діагностичного та екстреної допомоги відділення КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради, де їй обробили рани, наклали пов`язки та рекомендували звернутися до лікаря травматолога. І вже 19.06.2023 року, в понеділок, вона звернулася до лікаря. Дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача, тому просить позов задоволити.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Як вбачається з постанови Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2023 відносно ОСОБА_3 працівниками ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що, він 14.06.2023 року близько 21 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 здійснював вигулювання собак без поводків і намордників в не відведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_1 ,чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.154 КУпАП.

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковського Р.В. від 27.09.2023 р. № 705/3470/23 3/705/1821/23провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ознаками ч.3 ст.154 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. (а.с.16).

Згідно Довідки від 19.06.2023 р. про огляд травматолога КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради, ОСОБА_1 19.06.2023 звернулась до лікаря зі скаргами на біль, наявність рани, набряк в місцях укусів собаки (сідниці, області колінних суглобів, обидві гомілки). Анамнез захворювання: зі слів хворого: травма побутова, покусали дві собаки 14.06.2023 приблизно о 21:00 год., відомі собаки поблизу будинку. Діагноз: множинні укушенні рани сідниць, нижніх кінцівок. Призначено ОСОБА_1 лікування та з`явитись на прийом до травматолога 21.06.2023 (а.с.17).

Інших доказів, на підтвердження зазначених у позові обставин, представником суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 180 ЦК Українитварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються ЗУ«Про захист тварин від жорстокого поводження».

Статтею 9 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження» встановлено, що особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. Дозволяється утримуватидомашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Згідно ч. 3 ст. 154 КУпАП відповідальність особи настає заутримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях),що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Підставою відшкодування шкоди є заподіяння особі шкоди (нанесення тілесних ушкоджень, пошкодження майна) службовою собакою або собакою бійцівської породи, утримання яких відноситься до джерела підвищеної небезпеки. Інші домашні тварини не визнаються такими, що створюють підвищену небезпеку.

В матеріалах справи відсутні докази про породу собак та що саме собаки ОСОБА_2 внесені доПереліку небезпечних порід собак,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 р. № 1164, та останній їх мав вигулювати у власному дворі на повідку та в наморднику.

Для стягнення матеріальної шкоди позивач має довести, що обставини сталися з прямої вини відповідача, має обґрунтувати розмір завданої шкоди, а також докази того,що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Свідки зазначеної події позивачем не заявлені. Та не надано суду інших доказів, що саме з прямої вини відповідача позивачу завдано шкоду.

Представник позивача ОСОБА_4 зазначає, що вперше позивач звернулась за медичною допомогою 17.06.2023, однак не надає суду доказів звернення до медичного закладу.

Як вбачається із доказів наданих позивачем вперше вона звернулася до лікаря 19.06.2023, тобто через 5 днів після завдання шкоди, що підтверджується довідкою лікаря травматолога від 19.06.2023, в якій зазначено зі слів ОСОБА_1 про те, що травму отримала від укусу двох собак 14.06.2023 приблизно о 21.00. Під час огляду лікарем було призначено лікування та зазначено, що позивач має з`явитись до лікаря повторно 21.06.2023, однак суду не надано документів щодо звернення позивача 21.06.2023.

Позивачем до позовної заяви додано квитанції на підтвердження придбання ліків на суму 3509 грн.93 коп., однак у доданих квитанціях зазначено про купівлю ліків, які згідно лікарського призначення не призначались.

Оскільки позивачем наданими доказами не підтверджено того факту, що безпосередньо з вини відповідача їй завдано шкоду та розмір завданої матеріальної шкоди, тому в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частина 2 статті 83 ЦПК України визначає, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вина відповідача ОСОБА_2 , на підставі наданих доказів, судом не встановлена.

Крім того, підлягає доказуванню факт заподіяння позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діяннями вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд враховує, що заява позивача про те, що він зазнав болю, фізичних чи душевних страждань є прямим доказом заподіяння йому моральної шкоди. Проте, достовірність такого доказу також підлягає перевірці. Факти, викладені позивачем при описанні своїх фізичних чи душевних страждань, можуть бути викривлені або не зовсім відповідати дійсності. Причини цього пов`язані зі здатністю людини до утворення об`єктивних суджень про власні переживання і вмінням правильно їх інтерпретувати, а викривлення інформації може бути формою маніпулятивного впливу на суд з метою одержати бажане або наслідком дії несвідомих захисних механізмів людини.

Позивач не зазначив у позовній заяві, якими об`єктивними доказами він може підтвердити свої твердження про те, що в результаті дій відповідача, йому було заподіяно моральну шкоду, і така моральна шкода має причинний зв`язок з вигулюванням відповідачем своїх собак.

Враховуючи те, що позивач не підтвердила об`єктивними доказами факт заподіяння їй моральної шкоди в результаті дій відповідача, відповідно, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 82, 83, 89, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити повністю в задоволенні позовупредставника позивача ОСОБА_1 адвоката Мовчанюк Наталії Петрівни до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому копія рішення суду не була вручена у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії рішення суду.

Суддя Л.С. Годік