Провадження № 2/752/6269/24
У Х В А Л А

Іменем України

02.10.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Чекулаєва С.О. з участю секретаря Пастух З.Ф.,

розглянувши в приміщенні суду у спрощеному провадженні, без виклику сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

01.08.2024 на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ході розгляду справи представником позивача подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та стягнення судових витрат у справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява представника ТОВ «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» підлягає частковому задоволенню, а провадження у справі закриттю з наступних підстав.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд, виклавши її у своєму рішенні у справі справа № 404/251/17 від 03.05.2018.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача суми заборгованості за період з 01.12.2022 по 31.03.2024 в розмірі 41 370,34 грн.

Представник позивача стверджує, що після звернення позивача до суду відповідачем проведено сплату заборгованості в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 13 ЦКП України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно поданої представника позивача заяви вбачається, що спір між сторонам на момент розгляду справи відсутній в зв`язку з добровільним задоволенням відповідачем пред`явлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі в зв`язку з відсутністю предмета спору.

Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як вбачається зі справи, позивач у поданій позовній заяві просив стягнути з відповідача заборгованість з надання послуг управління багатоквартирним будинком за період 01.12.2022 по 31.03.2024 в розмірі 41 370,34 грн. та вирішити питання про відшкодування судових витрат у розмірі 3028 грн судового збору та у розмірі 7000 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до заяви, поданої представником Адвокатського об`єднання «Правовий діалог» - Ушакевич М.П., ставиться питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача представляє адвокат Ушакевич Марина Петрівна, яка діє на підстава довіреності, виданої ТОВ «Житло-Сервіс Груп» 29 квітня 2024 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6416 від 23 травня 2019 року (а.с.27, 28).

30 червня 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» та позивачем ТОВ «Житло-Сервіс Груп» укладено договір № 30-06/2023 про надання правової допомоги (а.с. 24-26).

В ході розгляду справи представником позивача надано додаток до даного договору - Акт № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги від 10 липня 2024 року, крім іншого і наданих послуг щодо боржника ОСОБА_1 (п.13). Акт № 3 підписано сторонами договору № 30-06/2023 від 30 червня 2023 року ТОВ «Житло-Сервіс Груп» та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (а.с.45, 46).

Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Як зазначалось вище, 30 червня 2023 року між Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» та позивачем ТОВ «Житло-Сервіс Груп» укладено договір № 30-06/2023 про надання правової допомоги. Договір укладено між юридичними особами, стороною позивача не надано достовірних доказів, що адвокат Ушакевич М.П. входить до складу учасників АО «Правовий діалог».

Отже, позивачем не надано суду доказів понесення витрат з приводу надання правничих послуг саме адвокатом Ушакевич М.П., як це передбачено статтею 137 ЦПК України.

За таких обставин не вбачається підстав для стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з положень ст.142 ЦПК України, відповідно до якої у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, в даному випадку, підлягає застосуванню положення ч.3 ст.142 ЦПК України і сплачена позивачем сума судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі оскільки позивач не підтримує позовних вимог в зв`язку з їх задоволенням відповідачем після пред`явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 49, 142, 206, 255, 256, 259-261, 353-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити у зв`язку з відсутністю спору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-СЕРВІС ГРУП» (02094, м.Київ, вул.Градинська, 20, оф.1/1, ) судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.

У задоволенні вимог позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Чекулаєв