УХВАЛА
20 лютого 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Шарової А.В.,
представника заявника Уткіна О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи Товариство з обмеженою відповідальністю „Кей - Колект, Товариство з обмеженою відповідальністю „ВКФ „Укрхімсінтез, Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу такими, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначає наступне.
На виконання заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позивачу ТОВ „Кей Колект 19.03.2015 року виданий виконавчий лист з зазначенням строку виконання - до 02.03.2016 року.
Виконавчий лист стягувачем не втрачений, пред`явлений 16.03.2016 року у Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області до виконання після спливу встановленого строку, а саме: після спливу дати: 02.03.2016 року.
Відкрито ВП№50472060, яке було закінчено у 2018 році на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 року (справа №12/5009/903/11) заяву ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ про заміну кредитора у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез - ПАТ „УкрСиббанк на його правонаступника - ТОВ „КЕЙ- КОЛЕКТ задоволено.
За результатами ліквідаційної процедури ліквідатором складено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги таких кредиторів з черговістю задоволення, визначеною ст. 31 Закону України «Про банкрутство» (в редакції до 19.01.2013):
Запорізьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції м. Запоріжжя з вимогами в сумі 4354,80 грн. основного боргу 2 черги задоволення;
Запорізький міський центр зайнятості з вимогами в сумі 3589,22 грн. основного боргу 2 черги задоволення;
Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з вимогами в сумі 6809,03 грн. основного боргу 3 черги задоволення;
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі з вимогами в сумі 2872,93 грн. основного боргу 2 черги задоволення;
Фізична особа - підприємець ОСОБА 7 з вимогами в сумі 255593,00 грн. основного боргу 4 черги задоволення.
Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута розглянуті на засіданні комітету кредиторів (у тому разі - ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ") боржника та затверджені рішенням комітету (протокол №7 від 05.08.2016).
Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.
Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.
На переконання заявника відповідача ОСОБА_3 існують підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Процесуально-правові обставини, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню:
Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. Закону № 2677-VI) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Дана норма діяла у період з 09.03.2011 року по 05.10.2016 року, у відповідності до Закону України № 2677-V1 від 04.11.2010 року «Про внесення змін до ЗУ „Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» та ЗУ № 1403-V1II від 02.06.2016 року.
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановления.
За пунктом 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VI, який набрав чинності з 09,03.2011р„ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.
Виконавчий лист від 17.02.2015 року виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя після набрання чинності Законом № 2677-VI, тому строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (17.02.2015 року).
Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.
Суд має право лише поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувана та поважності причин пропуску цього строку.
Строк пред`явлення виконавчого документу від 17.02.2015 року сплинув 18.02.2016 року.
Виконавчий лист від 17.02.2015 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, був чинним до 18.02.2016 року.
18.01.2024 року на адресу суду надійшли письмові заперечення представника ТОВ „Кей Колект на заяву про визнання виконавчого документу такими, що не підлягає виконанню, в якому останній просить в задоволені заяви ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, а не для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (пункт 1 частини першої статті 26 Закону України Про виконавче провадження). Встановлення обставин щодо дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягають з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду цієї справи.
При цьому у стягувача залишається право на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності (ст. 433 ЦПК України).
За результатами вказаної заяви Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 30.03.2023 року винесено ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 залишено без задоволення, постановою Запорізького апеляційного суду ухвала залишена без змін.
З цього приводу представник ТОВ «Кей-Колект» зазначив, що в провадженні Хортицького районного суду у Запоріжжя знаходиться цивільна справа № 337/6268/21, провадження 2/337/6/2024 за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», товариства з обмеженою відповідальністю «ФАБУЛОС», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар- Володимирівна, про визнання договору іпотеки припиненим, визнання недійсним договір купівлі-продажу, витребування нерухомого майна з незаконного володіння
Отже, наслідками недійсності правочину є поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція), тобто взаємне повернення переданого за недійсним правочином, яке може застосовуватися лише тоді, коли майно, передане за правочином, залишається у його сторони.
Тобто, після набрання законної сили рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя по справі № 337/6268/21 сторони буде повернуто у первісний стан, а тому доводи заявника про погашення кредитної заборгованості за рахунок іпотечного майна і як наслідок відсутність вимог щодо виконання основного зобов`язання не мають під собою ніякого підґрунтя та не відповідають дійсним обставинам справи.
Враховуючи вищевикладене, вважають заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню такою, що не підлягає задоволенню.
Представник заявника в судовому засіданні заяву про визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню підтримав, просив її задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, тому суд вважає за можливе розглянути дану заява за відсутності стягувача.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей Колект до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю „ВКФ Укрхімсінтез про стягнення заборгованості, задоволені.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей Колект судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „ВКФ Укрхімсінтез на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей Колект судовий збір у розмірі 1827,00 грн.
На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позивачу ТОВ „Кей Колект виданий виконавчий лист, що 16.03.2016 року пред`явлений до виконання у Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, відкрито ВП№50472060. Виконавче провадження закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 року (справа №12/5009/903/11) заяву ТОВ ТОВ „Кей Колект про заміну кредитора у справі № 12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез - ПАТ „УкрСиббанк на його правонаступника - ТОВ ТОВ „Кей Колект задоволено.
Замінено кредитора - ПАТ „УкрСиббанк, у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез, на його правонаступника - ТОВ „Кей Колект.
Ухвалою суду від 30.03.2023 року заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи Товариство з обмеженою відповідальністю „Кей - Колект, Товариство з обмеженою відповідальністю „ВКФ „Укрхімсінтез, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого документу такими, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.11.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2023 року у цій справі залишено без змін.
Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку:
а) його було видано помилково;
б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою;
При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.
Так , зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:
- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувана на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року „Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави, якими заявник обгрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.
Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився;- обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).
Отже , закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Разом з тим, за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.
Таким чином, пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, а не для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (пункт 1 частини першої статті 26 Закону України Про виконавче провадження). Встановлення обставин щодо дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягають з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду цієї справи.
При цьому у стягувача залишається право на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності (ст. 433 ЦПК України).
Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.
У пілотному рішенні у справі „Бурдов проти Росії від 7 травня 2002 року Європейський суд, вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права ("право на суд"), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їхньої справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухваленого будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова "судового розгляду" .
У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.
Доводи заявника про погашення кредитної заборгованості за рахунок іпотечного майна і як наслідок відсутність вимог щодо виконання основного зобов`язання не мають під собою ніякого підґрунтя та не відповідають дійсним обставинам справи.
Наведена заявником обставина не підпадає під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, тому заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 260, 432 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи Товариство з обмеженою відповідальністю „Кей - Колект, Товариство з обмеженою відповідальністю „ВКФ „Укрхімсінтез, Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів, з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текс ухвали виготовлено 26.02.2024 року.
Суддя Ю.В.Геєць