Справа № 161/3544/24
Провадження № 2/161/1852/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Крупінської С.С..,

секретаря судового засідання Федоровій В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Луцька в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному частковому майні та сплату грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному частковому майні та сплату грошової компенсації.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 21.07.2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час перебування в шлюбі, ними 28.05.2014 року на підставі договору купівлі-продажу та Договору про внесення змін до Договору купівлі-продажу квартири від 01.09.2014 року, посвідчених приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області за Р. № 604, 1270 було придбано по частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначає, що шлюб між ними розривається, тому спільне користування квартирою є неможливим, розподіл на дві ізольовані квартири відповідно до вимог будівельних норм без втрати нею цільового призначення не є технічно можливим, тому для забезпечення обох сторін вважає доцільним припинити її право власності на спірну квартиру шляхом стягнення з відповідача на її користь грошової компенсації. У зв`язку з цим, просить припинити ОСОБА_1 право власності на частку у праві спільної часткової власності у нерухомому майні- квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частки квартири, що становить 250000 грн. та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 3573,60 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 01.01.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розрахунок відповідачем ОСОБА_2 проведено в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.07.2002 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції, про що було зроблено відповідний актовий запис № 675 (а.с.5).

28.05.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири , посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. за Р. № 604, придбали трьохкімнатну квартиру, загальною площею 133,5 кв.м., житловою 64,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-20).

В подальшому, 01.09.2014 року був укладений Договір про внесення змін до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Ариванюк Т.О. 28.05.2014 р. за Р.№ 604, відповідно до умов якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали по частці кожний трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.21-22,23-24).

Згідно звіту з незалежної оцінки майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 21.12.2023 року вбачається, що ринкова вартість даної квартири становить 500000 грн., відповідно 1/2 частка становить 250000 грн.

Жодних заперечень зі сторони відповідача щодо оцінки вказаного майна не поступало.

22.02.2024 року позивач ОСОБА_1 в своїй заяві зазначила, що отримала кошти від ОСОБА_2 в розмірі частки вартості квартири.

Згідно статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Статтею 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Згідно статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Враховуючи те, що відповідач компенсував позивачу вартість 1/2 частки у спірному майні і питання визначення вартості сторонами погоджено та не є спірним, право власності ОСОБА_1 на таку частку спірного майна має бути припинено та зареєстровано за ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладені обставини та норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку у спірному майні, квартири за адресою АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності на частку у вказаній квартирі та стягнути з відповідача в користь позивача 250000 грн. грошової компенсації вартості частки квартири.

У зв`язку з тим, що до ухвалення судом рішення, між сторонами вирішено питання щодо грошової компенсації частки вартості нерухомого майна, суд вважає за необхідне рішення в частині стягнення частки вартості нерухомого майна з відповідача в користь позивача не приводити до виконання.

Згідно ст.142 ЦПК України, ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, а відтак питання розподілу судових витрат слід вирішити з урахуванням приписів ст.142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 142, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 183, 346, 356, 358, 364, 365 ЦК України, суд, -

В ИР ІШ ИВ :

Позов задовольнити.

Припинити за ОСОБА_1 право власності на частку за рахунок компенсації вартості її частки у спільному частковому майні, в квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошової компенсації в розмірі частки квартири в розмірі 250 000 (дві сті п`ятдесят тисяч) грн. не приводити до виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн.00 коп.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову згідно квитанції № 119279281 від 21.12.2023 року виданої А-Банк, що становить 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Сторонами по справі є: позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомо, адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повний текст рішення суду виготовлено 22.02.2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.С.Крупінська