Провадження № 2/686/646/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.

при секретарі Цибульській Г.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

06 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з травня 2019 року проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу, від якого у сторін є спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, спільне життя з відповідачем у них не склалось і відносини розірвано 31.10.2021 року. Спільна дочка сторін проживає разом з позивачкою, відповідач не бере участі в утриманні дитини та не надає добровільно матеріальної підтримки. Тому, позивачка звертається до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки в розмірі 3000 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 12 червня 2023 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 31.08.2023 року зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням Хмельницького міськрайонного суду по цивільній справі № 686/19727/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третьої особи: Хмельницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини.

Ухвалою суду від 14.02.2024 року провадження у справі поновлено.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що враховуючи його матеріальне становище просить стягувати з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно, а в задоволенні решти позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у письмових поясненнях, що містяться в матеріалах справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 підтримала відношення до позову відповідача.

Дослідивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , копія рішення суду від 26.12.2023 року, яке набрало законної сили 26.01.2024 року, по справі №686/19727/23).

Із довідки №Д-03-16845 вбачається, що малолітня ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статей 183, 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилалась позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).

Згідно положень ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 77, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях

Частина 1 ст. 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що між сторонами домовленості щодо утримання їх спільної дочки не досягнуто.

Так, позивач стверджує, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Проте, відповідачем долучено до матеріалів справи дублікати чеків із ПАТ КБ «Приватбанк» про переказ коштів аліментів на рахунок ОСОБА_1 , чим спростовуються твердження позивача про відсутність матеріальної допомоги на утримання дитини зі сторони відповідача.

При вирішенні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн., суд також, враховує матеріальне становище відповідача, а саме, що згідно довідки про доходи від 15.02.2024 року №04-02-30 ОСОБА_2 працює на посаді водія в ДП спеціального зв`язку Хмельницький обласний вузол спеціального зв`язку, часткового визнання відповідачем позовних вимог, рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, та приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, яка буде необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку малолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 1020 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 89, 141, 206, 223, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, статтями 180, 181, 182, 183, 184 СК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви (06 червня 2023 року) і до повноліття дитини.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 1020 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту рішення суду 11 березня 2024 року.

Суддя О.М. Палінчак