Справа № 640/424/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Колесник С.А.,

при секретарі Півоваровій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Встановив:

До Київського районного суду м. Харкова надійшла заява представника АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви зазначено, що 02.05.2018 року Київським районним судом м. Харкова було винесено рішення по справі №640/424/18 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , позовні вимоги задоволено, було видано виконавчий лист від 06.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк»: заборгованість за кредитним договором у розмірі 37680,22 грн.

Вищезазначений виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Відповідно до постанови державного виконавця Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) виконавчий документ по стягненню заборгованості на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» був повернутий стягувачу, але фактично виконавчі листи до останнього не надходили.

Відповідно до відповіді Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) виконавчий лист було втрачено при пересилці.

У судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, про розгляд справи повідомленні належним чином, що не перешкоджає для розгляду справи.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів.

Питання про видачу дубліката виконавчого листа врегульовано розділом ХІІІ ЦПК України Перехідні положення.

Відповідно до п. 17.4) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.05.2018 року Київським районним судом м. Харкова було винесено рішення по справі №640/424/18 за позовом АТ КБ«Приватбанк» до ОСОБА_1 , позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.04.2008 року у розмірі 37680,22 грн. та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

06.09.2018 Київським районним судом м.Харкова представнику АТ «Приватбанк» було видано виконавчий лист від 06.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 25.04.2008 року у розмірі 37680,22 грн., що набрало законної сили 10.07.2018 року.

Згідно довідки Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 16.10.2023 №58695628, в провадженні Київського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на виконанні перебував виконавчий лист №640/424/18 виданий 06.09.2018 року Київським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 37680,00 грн. Під час перевірки наявності архівних виконавчих проваджень виконавчий лист було втрачено (а.с.50).

Статтею 431 ЦПК України передбачена процедура звернення судових рішень до виконання, зокрема зазначеною статтею встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які вадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження»зі змінами від 02.06.2016 р. виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

На підставі зазначеного, суд вважає за можливе видати дублікат виконавчого документа, звернувши до виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.02.2020 року, оскільки рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 8 від 25 вересня 2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначити назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа. Дублікат виконавчого листа видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналами, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкової для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конституції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

З огляду на дату ухвалення судового рішення по суті спору трирічний строк для звернення виконавчого листа до примусового виконання рішення суду закінчився у липні 2021 року.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду».

Стягувачем доведено належними доказами, що у нього відсутній виконавчий документ та зазначений виконавчий документ відсутній на виконанні у ВДВС, тобто його втрачено.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Конституція Українив статті 127 закріпила однією з основних засад судочинства обов`язковість судового рішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2018 року є чинним, не втратило своєї законної сили, суд вважає можливим поновити строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-261 ЦПК України, п. 17.4 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

Постановив:

Заяву представника АТ КБ «Приватбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку виконавчого документу по справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк», № 640/424/18 від 06.09.2018р.

Видати АТ КБ «Приватбанк» дублікат виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк», № 640/424/18 від 06.09.2018р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.А.Колесник