Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/963/23

Провадження №2/377/41/24

04 січня 2024 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання - Пскової А.І., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

У С Т А Н О В И В:

24 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі -ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 124768, про стягнення з позивача на користь відповідача коштів у сумі 13 542,18 гривні. 21.01.2022 на підставі заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. відкрив виконавче провадження № НОМЕР_4. 08.08.2023 у зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 ». Позивач вказує, що не укладала будь-яких кредитних договорів з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та іншими установами. Вважає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29 червня 1999 року та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року, а саме: без документів, що підтверджують безспірність заборгованості; без нотаріально посвідченого кредитного договору та первинних документів, які підтверджують отримання позивачем кредитних коштів, підписаних позивачем умов і правил кредиту; за відсутності виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (або її відсутності); позивач не отримувала письмової вимоги та інших документів від відповідача про усунення порушень; виконавчий напис вчинено після набрання законної сили постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/1, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою визнано нечинним та незаконним п.п.1.1-1.2 постанови КМУ №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів №1172 від 29.06.1999».

З цих підстав позивач, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 09 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 124768, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» кошти в сумі 13 542,18 гривень, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою судді від 29 листопада 2023 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України та частині п`ятій статті 177 ЦПК України та надано позивачу строк для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалою судді від 05 грудня 2023 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 04 січня 2024 року.

02 січня 2024 року до суду від відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» надійшла заява про визнання позову.

Позивач у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У поданій до суду заяві представник відповідача просив розглядати справу за відсутності представника ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з поштовою відміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідно до частини восьмовї статті 128 ЦПК України третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Пояснень по суті позову не подав.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. в судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. До суду надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності.

Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд ( частина четверта статті 206 ЦПК України).

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (частина п`ята статті 206 ЦПК України).

З аналізу вказаних правових норм слідує, що для задоволення позовних вимог повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено з матеріалів справи, що 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 підписала оферту на укладення угоди про надання кредиту №482909118 від 06 вересня 2019 року з графіком платежів, копії яких долучені до матеріалів справи, в якій запропонувала АТ «Альфа - Банк» укласти угоду про надання кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, на таких умовах: тип кредиту - споживчий кредит; сума кредиту - 8 999,00 гривень; процентна ставка -- 0,01 % річних; тип ставки - фіксована; строк кредиту - 9 місяців; дата повернення кредиту -09.06.2020. Для повернення заборгованості за угодою позичальник запропонувала використовувати рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк», та повертати кредит за наступним графіком: з 09.10.2019 по 09.05.2020 (09 числа кожного місяця) по 1 164,92 гривні, 09.06.2020 - 1 164,90 гривень; загальна вартість кредиту - 10 484,26 гривень ( а.с.52).

АТ «Альфа-Банк» в оферті №482909118 від 06 вересня 2019 року підтвердило, що підпис позичальника на цьому договорі свідчить про отримання ним всієї інформації про умови кредитування та про те, що акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №482909118 від 06 вересня 2019 року отримав.

Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 124768, вчиненим 19 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ « ФК «Еліт Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Солом`янська площа, буд.2, , якому ТОВ «ФК «Форт», , відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року, якому АТ «Альфа-Банк», , відступлено право вимоги за кредитним договором № 482909118 від 06 вересня 2019 року, укладеним між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1 . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», стягнути з ОСОБА_1 за період з 23.02.2021 по 03.06.2021 включно: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 624, 33 гривні; заборгованість за відсотками та комісією -1 365,13 гривень; заборгованість за штрафними санкціями - 6 502,72 гривні; за вчинення виконавчого напису -50,00 гривень, що становить загальну суму 13 542, 18 гривень. Виконавчий напис набирає законної сили з дня його вчинення та має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення (а. с. 10).

16 грудня 2021 року директор ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г. звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна О.П. із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором у сумі 13 542,18 гривні, в якій просив для забезпечення реального виконання виконавчого документа, одночасно з відкриттям виконавчого провадження, накласти арешт на кошти боржника в межах суми боргу та звернути стягнення на заробітну плату, пенсію та інший дохід боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника в порядку частини 2 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження». До заяви додав оригінал виконавчого документа разом з оригіналом кредитного договору (а. с. 11).

21 січня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін О.П. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження за НОМЕР_5 на підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» грошових коштів у сумі 13 542,18 гривень. Також 21 січня 2022 року виніс постанови: про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій. 08 серпня 2023 року виніс постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження (прізвища боржника) з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_1 », що підтверджено інформацією про виконавче провадження, яка долучена до позовної заяви (а.с.12-14).

Як убачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 26 серпня 2021 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 26 серпня 2021 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.27).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради за № 591236 від 11 листопада 2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи, та відповіді №348376 від 05 грудня 2023 року з Єдиного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 11.11.2021 по теперішній час ( а.с. 28).

Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого.

За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

За змістом частини другої вказаної статті, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника- фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі №554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

Проте, докази отримання позивачем вимоги кредитора про усунення порушень відповідач не надав.

Як убачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з ОСОБА_1 за період з 23.02.2021 по 03.06.2021 стягнуто заборгованість за тілом кредиту в розмірі 5 624,33 гривень та заборгованість за відсотками і комісією в сумі 1 365,13 гривень.

Відповідно до оферти на укладення угоди про надання кредиту №482909118 від 06 вересня 2019 року та графіка платежів строк кредиту встановлено 9 місяців, дата повернення кредиту - 09 червня 2020 року.

Таким чином, строк користування кредитом сплив 09 червня 2020 року.

Згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

Таким чином, відповідач, усупереч вимогам статті 1048 ЦК України, не дивлячись на те, що строк кредитування сплив 09 червня 2020 року, продовжував нараховувати боржнику відсотки та включив їх суму до загальної суми заборгованості.

Загальна сума заборгованості, нарахована за період з 23 лютого 2021 року по 06 червня 2021 року, для погашення якої видано оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, оскільки включає в себе відсотки, нараховані після закінчення строку кредитування, нараховувати які відповідач не мав права.

Крім того, до суми заборгованості, яка підлягає стягнення за спірним виконавчим написом, включена сума заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 6 502,72 гривень.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною першою статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За правилом частини першої статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язань вчиняється у письмовій формі.

Частиною другою цієї статті встановлено, щодо забезпечення виконання зобов`язань, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Оскільки умовами кредитного договору №482909118 від 06 вересня 2019 року, укладеного між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 у вигляді оферти на укладення угоди про надання кредиту №482909118 від 06 вересня 2019 року не передбачено розміру та порядку нарахування і сплати штрафних санкцій, то заборгованість за штрафними санкціями в сумі 6 502,72 гривень також є спірною.

Крім того, суд враховує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Проте, відповідач не надав жодного первинного документу, який би підтверджував заборгованість за оспорюваним виконавчим написом за період з 23 лютого 2021 року по 03 червня 2021 року у зазначеному розмірі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості 13 542,18 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі №826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у виконавчому написі від 19 червня 2021 року №124768 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є не чинним.

У той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Ураховуючи, що в судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.

Установлені обставини свідчать, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Кредитний договір у вигляді оферти на укладення угоди про надання кредиту №482909118 від 06 вересня 2019 року, підписаний представником АТ «Альфа Банк» та позичальником, не посвідчений нотаріально, тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Ураховуючи викладене, позов підлягає задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М., зареєстрований в реєстрі за №124768 від 09 червня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі: 5 624,33 - заборгованість за тілом кредиту; 1 365,13 гривень - заборгованість за відсотками та комісією; 6 502,72 гривні - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 гривень - за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13 542, 18 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Водночас, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що вона не укладала будь-яких кредитних договорів з ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та з іншими установами, зокрема кредитного договору № 482909118 від 06 вересня 2019 року, виходячи з такого.

За правилом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Заперечуючи факт укладення кредитного договору № 482909118 від 06 вересня 2019 року, на підставі якого вчинено оспорюваний виконавчий напис, позивач не надала доказів, які б спростовували цей факт, тому суд при вирішенні спору виходить з презумпції правомірності правочину, передбаченої статтею 204 ЦК України, оскільки докази визнання вказаного кредитного договору недійсним або його оспорювання матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з квитанцією до платіжної інструкції АТ «Ощадбанк» від 23 листопада 2023 року позивач при поданні позову сплатила судовий збір в сумі 1073, 60 гривень, який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.1,2).

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 536 гривень 80 копійок, інша частина судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому, суд не бере до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки вимоги про стягнення таких витрат позивач не заявляла.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 263-265 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, вчинений 09 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 124768, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі: 5 624,33 - заборгованість за тілом кредиту; 1 365,13 гривень - заборгованість за відсотками та комісією; 6 502,72 гривні - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 гривень - за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 13 542, 18 гривень.

Головному Управлінню Державної казначейської служби України у Київській області повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок, сплачений при поданні позову згідно з квитанцією до платіжної інструкції АТ «Ощадбанк» від 23 листопада 2023 року, яка зберігається в матеріалах цивільної справи №377/963/23 (провадження №2/377/41/24).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», , адреса місцезнаходження: Солом`янська площа, будинок 2, м. Київ.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вулиця Мала Житомирська, будинок 6/5, м. Київ.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Палігін Олександр Петрович, місцезнаходження: проспект Перемоги, будинок 139, офіс 203, місто Чернігів.

Повне рішення суду складено 04 січня 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич