Справа № 467/56/24
Провадження № 2/467/72/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23.02.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини
У січні 2024 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшов позов ОСОБА_1 , поданий в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що позивач з 05 вересня 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 . Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з позивачем. Батько у вихованні неповнолітньої дитини участі не бере, коштів на його утримання не надає. Гроші на утримання дитини відмовляється платити, приховує свій дійсний заробіток. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для утримання та виховання дитини. Посилаючись на вищевказані обставини, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача до її повноліття щомісячно.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 січня 2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження.
У судове засідання представник позивача надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги і просив слухати справу в відсутність позивача та її представника.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, відзиву до суду не подав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2014 року. Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2023 року шлюб між сторонами розірвано.
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 12 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області.
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач зазначала, що неповнолітня дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.
У відповідності до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Враховуючи те, що, відповідач є особою працездатного віку, доказів матеріального стану відповідача як платника аліментів суду не надано, суд вважає за необхідне визначити спосіб стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини.
На думку суду, саме такий розмір аліментів буде достатнім для утримання дитини, оскільки відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» саме батьки несуть відповідальність за створення умов необхідних для всебічного розвитку дитини, забезпечення її права на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Позивач звернулася до суду з даною позовною заявою 17 січня 2024 року.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву, подану ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, починаючи з 17 січня 2024 року.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива