Справа № 699/37/24
Номер провадження 2/699/125/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.01.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Літвінова Г.М., ознайомившись з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 ,

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з вказаним позовом, просило стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за двома кредитними договорами №2488656 та №/724200 у загальному розмірі 27639,90 грн та понесені судові витрати у справі.

Подана позовна заява підписана представником позивача Незамай Аліною Дмитрівною, на підтвердження повноважень якої до позовної заяви додано довіреність від 07.12.2023, якою Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" в особі Генерального директора Ревунова Романа Олеговича уповноважує ОСОБА_2 на вчинення вказаних у довіреності дій, у тому числі на представництво позивача у судах.

Матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо наявності у вказаної особи права представляти інтереси позивача у суді у порядку самопредставництва чи наявності у неї свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

При цьому позивач у своїй позовній заяві посилається на визнаний неконституційним п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, згідно якого малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, такі справи повинні розглядатися відповідно до п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження, у якому відповідно до ч.2 ст. 60 ЦПК України представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність.

Суд звертає увагу позивача, що ухвалою суду від 08.12.2023 цей самий позов було повернуто позивачу без розгляду (справа № 699/1441/23, провадження №2/699/500/23) з тих підстав, що справа не може бути віднесена судом до категорії малозначних, її слід розглядати в порядку загального позовного провадження, у якому позивач може брати участь в порядку самопредставництва або через свого представника, яким у загальному позовному провадженні може бути виключно адвокат. Однак, матеріали позовної заяви не містили відомостей щодо наявності в особи, яка підписала позовну заяву ( ОСОБА_3 ), права представляти інтереси позивача у суді в порядку самопредставництва чи наявності у неї свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Суд у вказаній ухвалі від 08.12.2023 детально аргументував свою позицію щодо неможливості віднесення даної справи до малозначних, зазначивши, таке:

"Відповідно до ч. 6 ст.19 ЦПК України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); 4) справи про розірвання шлюбу; 5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому 22.11.2023 Конституційний Суд України визнав неконституційними пункти 1, 5 частини 6 статті 19 ЦПК України.

Пункти 1, 5 частини 6 статті 19 Кодексу були досліджені Судом на предмет їх домірності та відсутності в них дискримінаційного змісту з огляду на визначені у них розміри ціни позову. Суд дійшов висновку, що держава, реалізуючи свій розсуд щодо встановлення в процесуальному законі розміру ціни позову як критерію для віднесення справи до категорії малозначних, має обов?язок додержуватись конституційних принципів та зважати на потребу існування правомірної мети використання такого юридичного засобу віднесення цивільних справ до категорії малозначних як ціна позову та домірність цього юридичного засобу. Проте визначені в частині шостій статті 19 Кодексу розміри ціни позову як критерій віднесення справи до категорії малозначних у розмірі 268 400,00 грн (пункт 1) та 671 000,00 грн (пункт 5) є не лише значними, а й перевищують установлені у законі розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати та не відповідають розумінню справи та спору в ній як малозначного.

Указаним рішенням КСУ передбачено, що визнані неконституційними пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення рішення.

Не дивлячись на те, що указані пункти поки що не втратили чинність, слід виважено підходити до визнання справи малозначною.

З огляду на висновки, викладені в зазначеному рішенні КСУ від 22.11.2023, справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 27639,90 грн за критерієм ціни позову не може бути віднесена судом до категорії малозначних справ, а відтак її слід розглядати в порядку загального позовного провадження."

Частиною 5 ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Питання визначення виду судового провадження (загальне чи спрощене позовне провадження) відносить до дискреційних повноважень судді.

Позивач у випадку незгоди з ухвалою суду від 08.12.2023 у справі № 699/1441/23, провадження №2/699/500/23 мав право оскаржити її в апеляційному порядку.

Проте позивач, ігноруючи висновки суду, викладені в ухвалі від 08.12.2023 про повернення позовної заяви, повторно звернувся до суду з тим самим позовом, в особі іншого свого представника - Незамай Аліни Дмитрівни, яка так само як і попередній представник - ОСОБА_3 - не надає суду відомостей щодо наявності у неї права представляти інтереси позивача в суді в порядку самопредставництва чи наявності у неї свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а надає лише довіреність.

Таку поведінку суд розцінює як зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Як вже зазначалося судом, згідно з вимогами чинного законодавства представництво інтересів учасників справи, яка розглядається в порядку загального позовного провадження, може здійснюватися або адвокатом, або іншою особою в порядку самопредставництва.

Висновки Верховного Суду є обов`язковими до застосування під час здійснення правосуддя.

В ухвалі Великої палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 303/4297/20 вказано, що з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявностітакож обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на викладене, суд уважає необхідним повернути позивачеві позовну заяву без розгляду, так як матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у особи, яка підписала позовну заяву, права представляти інтереси позивача у суді у порядку самопредставництва чи наявності у неї свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Керуючись ч. 2 ст. 175, п. 1 ч. 4 ст. 185, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали суду надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повної ухвали суду.

СуддяЛітвінова Г. М.