КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-з/824/1101/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Київ

Справа № 369/18198/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 , подану представником - Сербуловим Олександром Володимировичем , про прийняття додаткової постанови

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» про захист прав споживача та визнання агресивною підприємницькою практикою, зобов`язання вчинити дії (укласти договір),

встановив:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» про захист прав споживача та визнання агресивною підприємницькою практикою, зобов`язання вчинити дії (укласти договір) задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» укласти з ОСОБА_1 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сербулова Оександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» - адвоката Гулевича Володимира Григоровича про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 10 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» - задоволено частково. Додаткове рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року - змінено, викладено резолютивну частину додаткового рішення в наступній редакції:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сербулова Олександра Володимировича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Заяву представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» - адвоката Гулевича Володимира Григоровича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень.

21 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - Сербулов О.В. звернувся з заявою, в якій просить ухвалити додаткову постанову про стягнення з ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Посилається на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу ОСОБА_1 визначені актом-прийому передачі наданих послуг від 20.06.2024 року № 2006/01 та рахунком-фактурою від 20.06.2024 року. У рахунку-фактурі від 20.06.2024 року сторони погодили, що вартість гонорару у справі №369/18198/21 згідно акту № 2006/01 від 20.06.2024 року в суді апеляційної інстанції визначена у фіксованому розмірі 15 000 грн.

Вказує, що право позивача на стягнення судових витрат в суді апеляційної інстанції визначено статтею 141 ЦПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Від представника відповідача ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Палько М.О. надійшло клопотання про відмову у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правову правничу допомогу.

Вважає, що апеляційну скаргу ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» задоволено частково, по суті суд встановив такі відносини між сторонами, відповідно до яких у відповідача виникло законне право вимоги до позивача щодо сплати суми коштів у якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у той час як відповідне право вимоги позивача до відповідача перестало існувати.

Також, вважає, що представником позивача у строк з червня 2024 року по листопад 2024 року не надано доказів оплати рахунку-фактури у розмірі 15 000 грн., а також не виконані вимоги ч.3 ст. 137 ЦПК України, а саме не надано детального опису наданих послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, а тому вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами понесені витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - Кротов О.Ю. вважав заяву безпідставною та просив у її задоволенні відмовити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за його відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Вивчивши заяву, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстави для ухвалення додаткового судового рішення відсутні, враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п.6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до п.п. б), в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже, розподіл судових витрат здійснюється судом за результатами розгляду справи згідно з правилами ст. 141-142 ЦПК України, при цьому порядок розподілу судових витрат частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України ставиться в залежність від того, чи задоволено позовні вимоги повністю або частково, чи у задоволенні позову відмовлено, а саме: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Таким чином, вищевказаними процесуальними нормами передбачено загальний порядок розподілу судових витрат, який залежить від того, чи задоволено позовні вимоги повністю або частково, чи у задоволенні позову відмовлено.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 755/4397/19-ц, «аналіз зазначених норм процесуального права вказує на те, що вирішенню питання стосовно розподілу судових витрат між сторонами передує вирішення спору по суті та встановлення пропорційності розміру задоволених позовних вимог, що в подальшому впливає на розподіл судових витрат. Процесуальний закон покладає на апеляційний суд обов`язок щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у випадку вирішення спору по суті та ухвалення судового рішення із висновком щодо розміру задоволених позовних вимог.»

Разом з тим, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2023 року по суті заявлених ОСОБА_1 позовних вимог в апеляційному порядку не переглядалось та вирішення апеляційної скарги ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року на чинність рішення суду першої інстанції від 02 червня 2023 року не вплинуло.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2024 року апеляційну скаргу ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - задоволено частково. Додаткове рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року - змінено, викладено резолютивну частину додаткового рішення в наступній редакції:

«Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сербулова О.В. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково. Заяву представника відповідача ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - адвоката Гулевича В.Г. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень.»

Ухвалюючи постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що із ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно обсягу задоволених позовних вимог у розмірі 5000 грн. (15 000 грн. ? 1/3), тоді як з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія» - 7000 грн. (10 500 грн. ? 2/3).

Враховуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що сума судових витрат, яка підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, становить 2000 грн. (7000 грн. - 5000 грн.).

Відтак, апеляційним судом змінено додаткове судове рішення, яким було стягнуто з кожної сторони витрати на правову правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог, при цьому більшу суму судових витрат було покладено на позивача.

Застосовуючи положення ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з покладенням судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, наявні підстави зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні.

Отже, предметом апеляційного перегляду було лише окреме процесуальне питання - щодо розподілу судових витрат, а не вирішення справи по суті спору.

Відтак, у даному випадку понесення позивачем витрат на правничу допомогу у зв`язку з оскарженням додаткового рішення відповідачем не створює підстав для стягнення таких витрат з відповідача у зв`язку з частковим задоволенням позову, оскільки рішення суду по суті заявлених вимог не було предметом апеляційного перегляду, а апеляційна скарга відповідача була задоволена частково та внаслідок перегляду в апеляційному порядку додаткового судового рішення відповідач не зобов`язаний до сплати на користь позивача будь-яких витрат, тобто постанова суду апеляційної інстанції прийнята не на користь позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки судове рішення щодо суті заявлених позовних вимог, при вирішенні яких суд визначає пропорційність розміру судових витрат, апеляційним судом не переглядалось, тоді як внаслідок перегляду в апеляційному порядку додаткового судового рішення судові витрати підлягають стягненню лише з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», а тому у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 листопада 2023 року - слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 270, 268, 367, 368, 381 - 383 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка подана представником Сербуловим Олександром Володимировичем , про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 09 червня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.