Березівський районний суд Одеської області
09.01.2024
Справа № 494/1850/23
Провадження № 2/494/59/24
09.01.2024 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді - Римаря І.А.,
за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу №494/1850/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
03.10.2023 року до Березівського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.10.2023 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Римаря І.А.
Ухвалою суду від 13.10.2023 року справу відкрито провадження по справі та призначно до судового розгляду.
На обґрунтування своїх вимог позивач вказала що, ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з відповідачем народився син ОСОБА_3 . 29.05.2017 року рішенням Березівського районного суду Одеської області з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 800.00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивач втратила роботу та стабільний щомісячний дохід, сума, яку сплачує відповідач є недостатньою для повноцінного утримання сина, вказала, що йому виповнилось 10 років, утримання дитини потребує значних витрат, він розвивається, постійно купує сину новий одяг та взуття, продукти харчування, все необхідне для розвитку та навчання, витрачає кошти на його лікування. Відповідач є здоровою та працюючою людиною, на утриманні нікого не має, офіційно отримує дохід. У зв`язку з вказаним позивач просить позов задовольнити, змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , до досягнення ним повноліття.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан , який продовжено до 14.02.2024 року.
Позивач в судове засідання 09.01.2024 року не з`явилася. Одночасно, від неї 06.10.2023 року надійшла заява про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.13).
Відповідач відзив або заперечення на позов до суду не надавав, в судові засідання 23.11.2023 року та 09.01.2024 року не з`явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання на його адресу ухвали про відкриття провадження по справі з зазначенням дати судового засідання та судової повістки про виклик до суду, які він отримав, про свідчить поштове повідомлення про вручення кореспонденції (а.с.18,21), а тому на підставі ст.128-130 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
За таких обставин, у зв`язку з воєнним станом на території України, з урахуванням заяви позивача про розгляд справи за її відсутності, неявкою у судове засідання відповідача, суд дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності, за наявними в матеріалах справи доказами.
Згідно частини першої ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, ігнорування викиків до суду відповідачем, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
З дослідженого судом свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що у сторін є син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).
Згідно виконавчого листа №494/372/17 від 29.06.2017 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 800.00 грн. щомісячно до його повноліття (а.с.10).
З довідки виданої Розквітівською сільською радою Березівського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , з нею спільно зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).
Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3ст. 181СК України).
Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Враховуючи положеннями ст.ст.183,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Разом з цим, статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
На сьогоднішній день дитина подорослішала. Вона росте, розвивається, збільшилися потреби на її утримання, що є підставою для вимоги про зміну способу стягнення аліментів.
Як зазначає позивач, що вона разом з дитиною проживає у с. Ставкове Березівського району Одеської області та на даний час не працює.
Крім цього, враховуючи те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів.
Суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Таким чином, суд доходить висновку, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати інтересам сторін та не буде погіршувати їх матеріального стану.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
При цьому, суд зазначає, що починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припиняється стягнення аліментів на підставі судового рішення Березівського районного суду Одеської області №494/372/17 від 29.05.2017 року.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів визначений Березівським районним судом Одеської області від 29 травня 2017 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначити його у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12.01.2024 року.
Суддя Римар І.А