БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/3569/23
провадження № 2/361/849/24
РІШЕННЯ

(Заочне)

Іменем України

09 грудня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаряІванової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У травні 2023 року до суду надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 11 березня 2016 року між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір про спільну діяльність, згідно якого сторони домовились про організацію спільної діяльності шляхом об`єднання грошових коштів та зусиль в напрямку виробництва стабілізуючої добавки для щебенево-мастикового асфальтобетону. Однак, 28 лютого 2018 року відповідач направив позивачу листа щодо розірвання вищевказаного договору, де повідомив, що датою припинення відносин сторін є 05.04.2018. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2022 року стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 441 750 грн., що є внеском згідно договору про спільну діяльність від 01.03.2016 та 134 014 грн. прибутку від провадження діяльності за 2016 рік. На виконання зазначеного вище рішення суду ОСОБА_1 отримав виконавчий лист та пред`явив його до виконання. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області - Жарчинським О.А. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3, в рамках якого рішення суду в примусовому порядку виконане та з відповідача стягнуто грошові кошти в загальному розмірі 575 764 грн. Постановою приватного виконавця від 12.04.2023 виконавче провадження закінчене у зв`язку з виконанням у повному обсязі.

Посилаючись на положення статті 625 ЦК України, а також з метою захисту майнового права й інтересу позивача, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від відповідача, який користувався утримуваними грошовими коштами, що належали до сплатити позивачу, ОСОБА_1 просить стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 інфляційні втрати за період з 12.04.2021 по 12.04.2023, тобто до моменту стягнення коштів в примусовому порядку, а саме в розмірі 283 851,65 грн. та 3 % річних за вищевказаний період в розмірі 51 818 грн. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 356,70 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 50 566,90 грн.

Заяви, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинського В.С. від 26 травня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. від 10 листопада 2023 року справу прийнято до провадження судді та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 серпня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мещанінов А.М. не з`явилися. До початку судового засідання адвокат подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та здійснювати розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечував.

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 у жодне судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Від представника відповідача - адвоката Доманського А.О. на кожне судове засідання надходили заяви про відкладення розгляду справи (4 рази поспіль), у жодне судове засідання представник відповідача не з`явився. Відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

З огляду на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України.

Обставини справи, що встановлені судом

Відповідно до договору про спільну діяльність, укладеного 11 березня 2016 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , сторони домовились про організацію спільної діяльності шляхом об`єднання грошових коштів та зусиль в напрямку виробництва стабілізуючої добавки для щебенево-мастикового асфальтобетону.

За змістом п.4 договору сторони домовились, що кожен учасник договору вносить у спільну діяльність грошові кошти в розмірі 441 750 грн. та приймає трудову участь у виробничих справах та збуті виробленого товару.

Відповідно до п. 6.3 договору прибуток, що отримують сторони від спільної діяльності, підлягає розподілу пропорційна часткам визначеним у статті 4 цього договору (50/50).

Пунктом 6.5 договору закріплено, що фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом передачі у готівковій формі відповідної частки (50%) прибутку Стороні - 2 і утримання відповідної частки (50%) прибутку Стороною-1.

Листом № 04/18 від 13 квітня 2018 року відповідач - ФОП ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 про те, що відмовляється від подальшої участі в Договорі про спільну діяльність від 01.03.2016 та з 05.04.2018 виходить із нього в односторонньому порядку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 вересня 2022 року у цивільній справі № 361/1623/20 з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у розмірі 441 750 гривень (внесок згідно Договору про спільну діяльність від 01.03.2016), 134 014 гривень 48 копійок - 50 % прибутку від провадження діяльності за 2016 рік на підставі вищевказаного договору та судовий збір у розмірі 5 757 гривень 64 копійки.

З матеріалів справи вбачається, що 30 грудня 2022 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 361/1623/20, який стягувачем пред`явлено до примусового виконання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Жарчинського О.А. від 12.04.2023 виконавче провадження № НОМЕР_3 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа суду у справі № 361/1623/20 закінчено у зв`язку з виконанням у повному обсязі.

Зі змісту позовної заяви та доданих до позову розрахунків видно, що позивач ОСОБА_1 заявляє вимоги щодо стягнення із відповідача ФОП ОСОБА_2 інфляційних втрат у розмірі 238 851,65 грн. та 3 % річних у розмірі 51 818 грн. Вказані суми визначені з розміру основної заборгованості на суму 575 764 грн., який стягнуто рішенням суду від 07 вересня 2022 року, та обраховані за період з квітня 2020 року по березень 2023 року, тобто до часу фактичного виконання рішення суду у повному обсязі.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц Верховний Суд дійшов наступного висновку, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 760/6938/16-ц, дія статті 625 ЦК України поширюється на усі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України, та, з урахуванням цього, наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оцінивши наявні докази в їх сукупності, а також враховуючи те, що жодних заперечень відповідачем до суду не надано, суд погоджується із наведеним стороною позивача розрахунком інфляційних втрат та 3 % річних, та приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог й стягнення із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання по поверненню коштів у розмірі 283 851,65 грн. (за період з червня 2020 року по березень 2023 року) та трьох процентів річних за вищевказаний період у розмірі 51 818 грн.

Щодо судових витрат

З наявної в матеріалах справи квитанції від 04.05.2023 видно, що позивачем ОСОБА_1 при подачі позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 356,69 грн.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на вищевикладені норми чинного законодавства, беручи до уваги задоволення позову, стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3 356,69 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 11, 509, 625 ЦК України, ст. ст. 133, 134, 137, 141, 263-265, 274, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання інфляційні втрати у розмірі 283 851 (двісті вісімдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят одну) гривню 65 копійок (за період з червня 2020 року по березень 2023 року), три проценти річних у розмірі 51 818 (п`ятдесят одна тисяча вісімсот вісімнадцять) гривень та судовий збір у розмірі 3 356 (три тисячі триста п`ятдесят шість ) гривень 70 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяву про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2.

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Наталія ПЕТРИШИН