Справа № 182/28/23
Провадження № 2/0182/32/2024
У Х В А Л А

Іменем України

04.01.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Протоколом автоматизованого розподілу між суддями головуючими було обрано суддю Багрову А.Г. (а.с.11). Згідно рішення Вищої Ради правосуддя № 527/15-23 від 25 травня 2023 року, суддю Багрову А.Г. було звільнено з посади. Протоколом повторного розподілу справ між суддями головуючою по справі було обрано суддю Кобеляцьку - Шаховал І.О.

Суддя, після з?ясування та вирішення питання щодо прийняття справи до свого провадження встановила, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, тому ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2023 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху, виходячи з наступного.

Так, позивач як на підставу звернення до суду з даними позовом посилався на те, що відповідачка разом з донькою в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає з 13 липня 2012 року. На підтвердження даного факту позивач долучив до матеріалів справи довідку від 17 листопада 2022 року, видану ОСББ «Пролісок-16» та акт від 17 листопада 2022 року. При цьому, як вбачалося з довідки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . Факт їхнього непроживання за вищевказаною адресою підтверджується актом про непроживання. Те, що вищевказані особи зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 , у суду сумніву не викликає. Однак, факт їхнього непроживання за вищевказаною адресою ставить під сумнів Акт, у відповідності до якого відповідачі за адресою своєї реєстрації не мешкають з 13 липня 2012 року, хоча ОСОБА_3 , яка позивачу доводиться онукою, народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 і не може не проживати в квартирі з 2012 року. Тому, на підставі викладеного, позивачу на підтвердження факту непроживання відповідачів у належній йому квартирі слід було долучили акт, який буде відповідати дійсним обставинам справи.

Крім цього, у відповідності до викладених обставин, як на підставу для звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на небажання відповідачів особисто подати до уповноваженого органу реєстрації заяву про зняття його з реєстраційного обліку, тому він змушений був звернутись до суду з даним позовом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що з 01 грудня 2021 набув чинності Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», яким виключено ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" та здійснюється регулювання відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

За змістом п.11 ч.1 ст.2 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», реєстраційна дія - це внесення органом реєстрації до реєстру територіальної громади відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування), зняте з реєстрації місце проживання, задеклароване місце проживання/виключення з реєстру територіальної громади інформації про задеклароване місце проживання, скасування реєстрації місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання (перебування)/задекларованого місця проживання/зміненого місця проживання (перебування) з подальшою передачею таких відомостей до відомчої інформаційної системи. Реєстраційна дія є завершеною після отримання органом реєстрації підтвердження про внесення відповідної інформації до відомчої інформаційної системи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), здійснюється за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику, на підставі права власності. У разі подання власником житла заяви про зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини чи одного з них, така дитина підлягає зняттю із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) разом із її батьками або іншими законними представниками чи одним із них.

Тобто, узагальнюючи вищевикладені вимоги закону та обставини, які стали підставою звернення до суду, останні не позбавляють позивача як власника житлового приміщення, у відповідності до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», подати до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем зареєстрованого місця проживання відповідачів відповідну заяву у паперовій формі, внаслідок чого буде здійснено зняття відповідача з зареєстрованого місця проживання.

Однак, позивач при зверненні до суду з цим позовом, доказів, які б підтверджували факт його звернення до органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг, не надав. Як не надав й доказів того, що йому було відмовлено в знятті відповідачів з зареєстрованого місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Нікопольського міськрайонного суду від 24 жовтня 2023 року позивачу за адресою, яка вказана в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_2 , була направлена та 24 листопада 2023 року ним була отримана, однак, станом на 04 січня 2024 року передбачені вищевказаною ухвалою недоліки усунуті не були.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням по справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує розумні строки розгляду справи, передбачені законодавством, які порушуються саме внаслідок неотримання стороною заявником кореспонденції, за вказаними ним самим адресами, та кваліфікує таку поведінку позивача, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, як втрату зацікавленості в розгляді даної позовної заяви та актуальності самого питання для позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, а також ч.1 ст.185 ЦПК України, якою передбачено, що суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті ст.175 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.11 ст.187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У відповідності до ч.12 ст.187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Згідно з ч.13 ст.187 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись положенням ч.13 ст.187 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду, оскільки представник позивача у встановлений ч.11 ст.187 ЦПК України строк не усунув недоліки позовної заяви, тому позов необхідно залишити без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ч.13 ст.187 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Нікопольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що, згідно з ч.7 ст.185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал