Справа № 204/2015/22
Провадження № 2/204/62/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Романюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович, в якій просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , посвідчений 11 листопада 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрований в державному реєстру заповітів за № 1064. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала у АДРЕСА_1 . Після смерті баби залишилось спадкове майно, до складу якого входить квартира АДРЕСА_2 . 17 лютого 2022 року у передбачений законом шестимісячний строк після смерті баби позивач, як спадкоємець п`ятої черги за законом, звернувся з заявою до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Від нотаріуса вказаної нотаріальної контори йому стало відомо про наявність заповіту, який залишила ОСОБА_3 і який посвідчено 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С. за реєстровим № 1064. На підставі заповіту 09 листопада 2021 року заведена спадкова справа № 675/2021. Від приватного нотаріуса Царейкіна М.С. позивачу стало відомо, що заповіт баба склала на ім`я ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 . Заповіт ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 позивач вважає недійсним. Позивач вважає, що даний заповіт може бути підробленим або фіктивним, оскільки заповіт посвідчений приватним нотаріусом 11 жовтня 2021 року за 8 днів до смерті баби, якій на той момент було вже 88 років, а також при спілкуванні позивача з бабою остання про заповіт мови не вела, не розповідала, що знайома і підтримує будь-які стосунки з відповідачем ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_3 не є родичкою ОСОБА_2 та у неї не було причини заповідати все своє майно сторонній особі. Вважає, що заповіт не відповідає внутрішній волі ОСОБА_3 . У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

11 травня 2022 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 він не визнає, вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне. Позивач обґрунтовує свої заявлені в позовній заяві вимоги на власних припущеннях. До позовної заяви не було надано жодних належних, допустимих та достатніх доказів про те, що на час складання спірного заповіту ОСОБА_3 була тяжкохворою, не розуміла значення своїх дій, її волевиявлення не відповідало її дійсній волі, а сам факт того що їй було 88 років, та те, що відповідач не є родичем для спадкодавця та на думку позивача не було причин заповідати належне їй майно сторонній особі, не доводить підроблення чи фіктивності правочину. Навпаки, посилання позивача на те, що раніше його баба укладала договір довічного утримання, свідчить про те, що сторонньої допомоги остання потребувала та вимушена була укладати правочини зі сторонніми особами через те, що родичі не надавали їй необхідної допомоги. На похорони до своєї баби позивач не з`явився, відповідач особисто займався захороненням ОСОБА_3 та отримував довідку про причину смерті, свідоцтво, та довідку з крематорію, що свідчить про те, що онука жодним чином не цікавило життя бабусі. Жодних доказів про наявність обставин, які б свідчили про відсутність внутрішньої волі спадкодавця та волевиявлення в момент вчинення правочину, позивачем надано не було, позивач в додатках до позовної зави надав виключно документи, які підтверджують його спорідненість з бабусею. Відповідач не був родичем спадкодавця, але тривалий час допомагав спадкодавцю в організації її життя, лікування, підтримання сталої життєдіяльності, ведення господарства, у зв`язку з чим ОСОБА_3 тривалий час наголошувала на наявності бажання скласти заповіт, і в котрий раз, коли вона пропонувала оформити заповіт на ім`я відповідача, він погодився та такий заповіт було посвідчено нотаріально. 11 жовтня 2021 року ОСОБА_3 на підставі ст. 1234 ЦК України використала своє право на заповіт і згідно ст. 1235 ЦК України призначила спадкоємця свого майна, що підтверджує заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського нотаріального округу Дніпропетровської області Царейкіним М.С., зареєстрований в реєстрі за № 1064.

Позивач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін М.С. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Дніпропетровську, що підтверджується його паспортом громадянина України сері НОМЕР_1 , виданим 31 січня 1996 року Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 15-18).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 21 квітня 1978 року Бабушкінським відділом РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 588, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 8).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 0 від 29 березня 2022 року вбачається, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 , актовий запис № 1603 від 09 жовтня 1952 року (т. 1 а.с. 9-10).

При цьому, у зв`язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_9 , актовий запис № 1368 від 27 грудня 1962 року, ОСОБА_8 змінила прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 8 від 01 квітня 2022 року (т. 1 а.с. 11-12).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим повторно 26 січня 2022 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2147 (т. 1 а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Дніпровська міська рада звернулась до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про вжиття заходів щодо охорони спадкового майна квартири АДРЕСА_2 , що на праві власності належала померлій ОСОБА_3 , до набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою (т. 1 а.с. 98 (зворотній бік) - 99), у зв`язку з чим 09 листопада 2021 року Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 675/2021 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якої міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с. 98-132).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У частині 1 статті 1269 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

17 лютого 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його баби - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 112 (зворотній бік)).

Крім того, 02 березня 2022 року до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори звернувся відповідач ОСОБА_2 з заявою (т. 1 а.с. 115 (зворотній бік)) про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за заповітом від 11 жовтня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованим у реєстрі за № 1064 (а.с. 117 (зворотній бік) - 118).

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1235 СК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Так, згідно з заповітом від 11 жовтня 2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованим у реєстрі за № 1064, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: заповіла, що спадкоємцем всього належного їй майна, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також взагалі всього, що належатиме їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, буде ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, що закріплено у частині 1 статті 1223 ЦК України.

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 68572571 від 17 лютого 2022 року (т. 1 а.с. 111 (зворотній бік) - 112) вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчений 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрований у реєстрі за № 1064, складений на ім`я ОСОБА_2 , є чинним.

Звертаючись у квітні 2022 року до суду з даним позовом ОСОБА_1 просив визнати недійсним вищевказаний заповіт посвідчений 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрований у реєстрі за № 1064, посилаючись на те, що вказаний заповіт може бути підробленим або фіктивним, а також, на переконання позивача, не відповідає внутрішній волі ОСОБА_3 , оскільки заповіт посвідчений за 8 днів до смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 не був родичем ОСОБА_3 , остання про заповіт мови не вела і не розповідала, що знайома з ОСОБА_2 , причин заповідати все своє майно сторонній особі у ОСОБА_3 не було. При цьому, в обґрунтування позову як на підставу своїх вимог позивач посилався на частину 2 статті 1257 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 23 травня 2022 року (т. 1 а.с. 137-138) було призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. На вирішення експертизи було поставлено такі питання: чи виконано підпис від імені померлої ОСОБА_3 в заповіті, посвідченого 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1064, складеного на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , самою ОСОБА_3 чи його виконано іншою особою?; чи виконано померлою ОСОБА_3 рукописний запис «Текст понятен завещание вслух прочитала и подписала ОСОБА_12 » на заповіті, посвідченого 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1064, складеного на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , чи його виконано іншою особою?

Згідно з висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Гуртового В.А. № СЕ-19/104-22/14577-ПЧ від 16 серпня 2022 року по цивільній справі № 204/2015/22 (т. 1 а.с. 161-168), вирішити запитання «чи виконано підпис від імені померлої ОСОБА_3 в заповіті, посвідченого 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1064, складеного на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , самою ОСОБА_3 чи його виконано іншою особою?» - не надалося можливим, а проведення експертизи за запитанням № 2 «чи виконано померлою ОСОБА_3 рукописний запис «Текст понятен завещание вслух прочитала и подписала ОСОБА_12 » на заповіті, посвідченого 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1064, складеного на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , чи його виконано іншою особою?» - є неможливим відповідно до частин 8 статті 72 ЦПК України.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 200-201) по справі було призначено повторну судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експертизи були поставлені такі питання: чи виконано підпис від імені померлої ОСОБА_3 в заповіті, посвідченого 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованого у реєстрі за № 1064, складеного на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , самою ОСОБА_3 чи його виконано іншою особою?; чи виконано померлою ОСОБА_3 рукописний запис «Текст понятен завещание вслух прочитала и подписала ОСОБА_12 » на заповіті, посвідченого 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованого у реєстрі за № 1064, складеного на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , чи його виконано іншою особою?

Згідно з висновком судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Ус. Д.О. № 1733-23 від 24 жовтня 2023 року за результатами проведення повторної судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі № 204/2015/22: 1) підпис від імені ОСОБА_3 , що розміщений у заповіті, що посвідчений 11.10.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрованого у реєстрі за № 1064 - виконаний самою ОСОБА_3 ; 2) рукописний запис від імені ОСОБА_3 «Текст понятен завещание вслух прочитала и подписала ОСОБА_12 », що розміщений у заповіті, що посвідчений 11.10.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрованого у реєстрі за № 1064 - виконані самою ОСОБА_3 ; підписи та рукописні записи від імені ОСОБА_3 , що розміщені у другому примірнику заповіту від 11.10.2021 реєстровий № 1064 та журналі реєстрації нотаріальних дій за 2021 рік - виконані самою ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 35-41).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, проаналізувавши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_3 особисто підписала заповіт від 11 жовтня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрований у реєстрі за № 1064.

Отже, твердження сторони позивача про те, що ОСОБА_3 оспорюваний заповіт не підписувала та даний заповіт є підробленим, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та повністю спростовуються висновком судового експерта № 1733-23 від 24 жовтня 2023 року, складеним судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Ус. Д.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування, відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Однак, в порушення положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на момент складання та підписання ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 заповіту від 11 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1064, волевиявлення заповідача ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало її волі.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сам по собі факт того, що оспорюваний заповіт від 11 жовтня 2021 року був складений за 8 днів до смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодним чином не свідчить про те, що волевиявлення ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало її волі.

Більш того, в оспорюваному заповіті ОСОБА_3 власноручно зробила запис «Текст понятен завещание вслух прочитала и подписала» та підписала заповіт, що підтверджено висновком судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Ус. Д.О. № 1733-23 від 24 жовтня 2023 року.

Пояснення позивача про те, що його баба ОСОБА_3 не розповідала позивачу, що знайома з ОСОБА_2 та останній не був родичем ОСОБА_3 також жодним чином не свідчать про те, що волевиявлення ОСОБА_3 не було вільним і не відповідало її волі, а також не свідчать по наявність правових підстав для визнання заповіту недійсним, оскільки заповідач може призначити своїм спадкоємцем особу незалежно від наявності у нього з цією особою сімейних, родинних відносин, а також заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом.

Усі доводи позивача в обґрунтування заявлених позовних вимог були недоведеними та ґрунтувались на припущеннях.

Отже, позивачем не доведено, що волевиявлення заповідача ОСОБА_3 під час складання та підписання нею заповіту від 11 жовтня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним М.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1064, не було вільним і не відповідало її волі.

З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, беручи до уваги, що заповідач ОСОБА_3 особисто підписала оскаржуваний заповіт, а також з урахуванням того, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів того, що волевиявлення заповідача ОСОБА_3 під час складання та підписання нею заповіту не було вільним і не відповідало її волі, суд приходить до переконання про відсутність підстав, передбачених ст.ст. 203, 1257 ЦК України, для визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого 11 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Царейкіним Михайлом Самуіловичем, зареєстрованого у реєстрі за № 1064, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відноситься до предмета спору та є явно необґрунтованими.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі за недоведністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , то судові витрати позивача по даній справі підлягають віднесенню на сторону позивача.

На підставі ст.ст. 15, 16, 203, 215, 1216, 1217, 1220, 1233, 1235, 1257 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 82, 89 141, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Царейкін Михайло Самуілович про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез