Справа № 128/389/23
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.,

секретаря судового засідання Літневської А.Р.,

без участі сторін, -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зелінського Ярослава Володимировича про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2023 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Вирішено: визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 0,134 га кадастровий номер :04:008:0832, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку розміром 0,134 га кадастровий номер :04:008:0832, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку із визнанням права власності за ОСОБА_2 розміром 0,134 га кадастровий номер :04:008:0832, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано погашеною заборгованість ОСОБА_1 в сумі 28608 грн. 00 коп. по сплаті аліментів на утримання дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зелінський Я.В. звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що відповідач не з`являвся в судове засідання, оскільки відповідач не проживає за вказаною адресою, а саме: АДРЕСА_3 , його фактичним місцем проживання є АДРЕСА_4 , що підтверджується відповідною довідкою. Вказує на те, що про існування рішення дізнався лише 02.02.2024 року після ознайомлення з матеріалами даної цивільної справи. Також зазначає, що зворотні поштові повідомлення повернуті до суду не містять відмітки про отримання їх відповідачем. Щодо питання поділу спільного майна, відповідач вказує, що земельна ділянка набута ним в порядку приватизації та до укладення шлюбу з позивачкою, тобто 28.09.2001 року, а шлюб укладений 04.09.2005 року. Також просить поновити пропущений строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення. Вважають дане рішення суду не обґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, а саме: не в повному обсязі встановлені обставини справи, не досліджені докази в установленому порядку. Відповідно до положень ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і доказів, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Зелінський Я.В. надав клопотання, в якому просив розглянути справу без їх участі, заяву про перегляд заочного просить задоволити з підстав зазначених в заяві, скасувавши заочне рішення суду від 21.08.2023 року.

Представник позивачки ОСОБА_2 адвокат Ткачук В.В. подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки, заперечуючи проти скасування заочного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 287 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи та докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2023 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі. Вирішено: визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 0,134 га кадастровий номер :04:008:0832, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку розміром 0,134 га кадастровий номер :04:008:0832, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку із визнанням права власності за ОСОБА_2 розміром 0,134 га кадастровий номер :04:008:0832, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано погашеною заборгованість ОСОБА_1 в сумі 28608 грн. 00 коп. по сплаті аліментів на утримання дітей: доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Зі змісту ст. 288 ЦПК випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Вирішуючи питання щодо можливості визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з п. 30 рішення від 25 жовтня 2007 року у справі «Балацький проти України», неможливо припустити, щоб п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов`язків цивільного буде остаточно вирішено.

Відповідно пунктів 22-23 рішення від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги; однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність; ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. Правила регулювання строків подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

У рішеннях по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому з урахуванням приписів статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права суд вважає, що навіть якби позивач пропустив строк звернення встановлений ст. 284 ЦПК України, це не може бути перешкодою для надання судового захисту порушеним правам особи, у даних спірних вимогах. На переконання суду, наслідки пропуску строку позовної давності в адміністративному процесі, підлягають застосуванню виключно у разі наявності сумніву можливості встановлення об`єктивної істини в розглядуваній справі внаслідок значного спливу часу.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом . Відповідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідач не був належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду справи, докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає до задоволення із поновленням строку на звернення із заявою про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст.87,121,127, 287, 288 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21.08.2023 року по справі № 128/389/23.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зелінського Ярослава Володимировича про перегляд заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, з проведенням підготовчого розгляду на 11 годину 00 хвилин 12 квітня 2024 року.

Роз`яснити відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву в строк, що не може перевищувати 15 днів з дня вручення копії даної ухвали. Відзив на позовну заяву повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких гуртуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, відповідач зобов`язаний надіслати позивачеві копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст. 178 ЦПК України, в якій позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частин третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, в якому відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (відзиву на позовну заяву (відзив); відповіді на відзив, заперечення) є їхнім правом. У разі ненадання учасником справи заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копії ухвали невідкладно направити учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається (ч. 2 ст. 352 ЦПК України).

Відповідно до положень ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України).

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО