С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
__________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/2059/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

27 листопада 2024 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.,

за участю секретаря Левіцької Н.О.,

представника Позивача - адвоката Ступаченка А.В.,

представника Відповідача - адвоката Кошиля Ю.В.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ОСНОВА КОМФОРТ» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття.

ІІ. Описова частина

07 грудня 2022 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ОСНОВА КОМФОРТ» (далі - Відповідач) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири АДРЕСА_1 .

Позивач просив стягнути 100 171,00 грн матеріальної шкоди, 3 950,00 грн витрат на оцінку збитків, 4 709,00 грн витрат на мікробіологічне дослідження та 5 000,00 грн моральної шкоди, а також розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Позов обґрунтовано тим, що Позивач є власником квартири, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 28.05.2020, виданим нотаріусом Швець Р.О.

19 березня 2022 року, як зазначає Позивач, сталося залиття його квартири через засмічення каналізаційної труби. Актом №672 від 20.03.2022, складеним Відповідачем, зафіксовано вказану аварію.

Звіт ТОВ «АЕЛЄКОН» від 28.09.2022 оцінює матеріальні збитки у 100 171,00 грн, включаючи пошкодження ламінату, підложки, стін, дверей та плісняву.

Мікробіологічне дослідження від 12.10.2022 підтвердило плісняву, що, зі слів Позивача, спричинило некомфортні умови проживання та, відповідно, моральну шкоду.

Позивач вважає, що Відповідач, як управитель будинку, не виконав обов`язків щодо належного утримання каналізаційної системи, що призвело до аварії. Посилаючись на ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 189, 190 ЖК УРСР, п. 3, 9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995, Позивач вважає вимоги обґрунтованими і просить їх задовольнити.

Ухвалою від 15 грудня 2022 року суд відкрив спрощене позовне провадження.

29 травня 2023 року Відповідач подав відзив, повністю заперечуючи проти позову. Відповідач підтверджує аварію 19.03.2022, зафіксовану актом №672, але зазначає, що вона сталася через засмічення каналізації побутовим сміттям, викинутим мешканцями, що є порушенням правил експлуатації. Аварію усунули 19.03.2022 шляхом відключення водопостачання стояка №9 та прочищення каналізації через третіх осіб, а 20.03.2022 провели промивку системи.

Відповідач звертає увагу на те, що Позивач не звертався до компанії з метою організації огляду квартири аж до липня 2022 року, що підтверджується Журналом реєстрації заявок. В сою чергу огляд, який був проведений 07.07.2022 (акт №710), не виявив слідів залиття. При цьому Позивач під час огляду повідомив, що ним було проведено ремонт в квартирі (заміна ламінату, фарбування стін).

Зазначає, що Звіт ТОВ «АЕЛЄКОН» від 28.09.2022, був складений через шість місяців після аварії, не встановлює причин пошкоджень і базується на словах Позивача. Мікробіологічне дослідження від 12.10.2022, надане Позивачем, також жодним чином не підтверджує зв`язок між появою плісняви і аварією, яка сталася задовго до обстеження квартири.

Відповідач стверджує, що належно виконував обов`язки, проводячи планові промивки каналізації, і не несе вини, оскільки аварію спричинили мешканці. Вимоги про моральну шкоду Відповідач вважає необґрунтованими через відсутність доказів страждань. Посилаючись на ст. 1166, 1167 ЦК України, Постанову Пленуму ВСУ №6 від 27.03.1992, Відповідач просить відмовити у позові.

08 червня 2023 року Позивач подав відповідь на відзив, наполягаючи на задоволенні позову. Він визнав, що не звертався до Відповідача за проведенням обстеження квартири одразу через бойові дії та виїзд із Києва. Позивач вважає, що акт №672 та звіт ТОВ «АЕЛЄКОН» доводять шкоду, а пліснява, виявлена у жовтні 2022 року, є наслідком залиття, оскільки за нормальних умов вона не виникає. Позивач заперечує належне утримання каналізації Відповідачем, вважаючи систематичність засмічень свідченням бездіяльності.

21 червня 2023 року Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, наголошуючи на недоведеності зв`язку між аварією та шкодою, неналежності звіту ТОВ «АЕЛЄКОН» через складання його після ремонту, відсутності вини Відповідача, який проводив систематичні промивки каналізаційної системи, та необґрунтованості моральної шкоди. Відповідач посилається на ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України та ст. 8 Закону «Про житлово-комунальні послуги», зазначаючи, що аварії є непередбачуваними, а вина лежить на співвласниках.

У судовому засідання Позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, а представник Відповідача проти них заперечувала з підстав, викладених у заявах по суті справи.

У судовому засідання також було допитано свідків:

- ОСОБА_2 , тещу Позивача, яка повідомила, що 19.03.2022 року консьєржка та сусідка ОСОБА_3 (кв. АДРЕСА_2 ) зателефонували та повідомили про аварію в квартирі АДРЕСА_3 . У квартирі Позивача підлога була залита фекаліями по щиколотки, вона винесла 20 відер брудної води. Фекалії лилися з унітазу, аварійну службу викликали сторонні особи, натомість представники Відповідача, як управляючої компанії, не з`явилися;

- ОСОБА_4 , сусідку з кв. АДРЕСА_2 , яка зазначила, що в один з днів на початку війни у 2022 році вона помітила вологу на плінтусі в міжквартирному коридорі, повідомила про це консьєржку. В подальшому бачила, як із квартири Позивача виносили відра з брудною водою.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін і свідків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав від 28.05.2020.

Відповідач є управителем будинку на підставі договору з співвласниками, що відповідає п. 14 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) у редакції, чинній на момент аварії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону, управитель забезпечує належне утримання спільного майна, включаючи каналізаційні мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується за наявності шкоди, протиправної поведінки, причинно-наслідкового зв`язку та вини.

Частина 1 ст. 23 ЦК України визначає, що моральна шкода включає душевні страждання, спричинені пошкодженням майна, а її розмір встановлюється суд з урахуванням принципів розумності (п. 9 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995).

Суд вважає підтвердженим факт залиття квартири Позивача 19 березня 2022 року. Так, Актом №672 від 20.03.2022, складеним Відповідачем, зафіксовано воду в коридорі першого поверху, де розташована квартира АДРЕСА_3 , через засмічення каналізаційної труби (стояк №11) побутовим сміттям. Показання свідка ОСОБА_2 детально описують значне залиття фекаліями, які лилися з унітазу, що вимагало прибирання 20 відер брудної води. Свідок ОСОБА_4 підтвердила наявність вологи в коридорі першого поверху та прибирання брудної води з квартири Позивача. Ці показання є послідовними, узгоджуються з актом №672 і не спростовані Відповідачем, що робить їх належними та допустимими доказами (ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Вирішуючи питання про обгрунтованість вимог Позивача про стягнення з Відповідача 100171,00 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження квартири, 3950,00 грн за оцінку збитків і 4709,00 грн за мікробіологічне дослідження, суд звертає увагу на наступне.

Акт №672 від 20.03.2022 підтверджує аварію, але не містить переліку пошкоджень у квартирі Позивача, що ускладнює встановлення обсягу шкоди. Позивач не звертався для огляду квартири одразу після аварії, пояснюючи це бойовими діями та виїздом із Києва. Перший огляд, проведений 07.07.2022 (акт №710), не виявив суттєвих слідів залиття на підлозі, стінах чи стелі. Позивач підтвердив, що провів ремонт, замінивши ламінат і пофарбувавши стіни, що зафіксовано в акті №710 і підтверджується чеками на будівельні матеріали від 25-26.05.2022.

Звіт ТОВ «АЕЛЄКОН» від 28.09.2022 описує пошкодження (здуття фарби, замокання ламінату, пліснява, розбухання дверей), але складений через шість місяців після аварії, після ремонту. У звіті зазначено, що базується він на інформації, наданій Позивачем. Мікробіологічне дослідження від 12.10.2022 підтверджує наявність плісняви, але не встановлює її зв`язку з аварією. Крім того, це дослідження проведене у жовтні 2022 року, тобто через 7 місяців після аварії.

Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі №489/5438/16-ц (реєстр. №91466281) зазначив, що звіт про оцінку, складений через значний час після залиття, після ремонту, не є належним доказом, якщо первинний огляд не зафіксував пошкодження. Суд підкреслює, що позивач повинен довести причинно-наслідковий зв`язок між аварією та конкретними пошкодженнями, виключаючи інші фактори, наприклад, неякісний ремонт. У даній справі акт №710 від 07.07.2022 не підтверджує пошкодження, а висновки звіту від 28.09.2022 не дають підстав виключати, що здушення фарби чи замокання ламінату могли виникнути, наприклад, через порушення технології ремонту Позивачем або за інших обставин.

Відсутність своєчасного огляду та переліку пошкоджень в акті №672 унеможливлює встановлення причинно-наслідкового зв`язку між аварією та розміром шкоди, розрахованої оцінювачем.

Отже, Позивач не довів, що пошкодження є результатом залиття, а не інших факторів, що робить вимоги про матеріальну шкоду та пов`язані витрати необґрунтованими через недоведеність причинно-наслідкового зв`язку, передбаченого ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до п. 5.3.4 Правил утримання жилих будинків, затверджених наказом №76 від 17.05.2005, управитель зобов`язаний регулярно оглядати каналізацію, проводити профілактичне прочищення не рідше двох разів на рік, усувати засмічення та вести роз`яснювальну роботу. Відповідач посилається на Журнал реєстрації актів (додаток 2 до відзиву), що фіксує планові промивки та позапланові прочищення. Проте журнал засвідчує систематичність засмічень (понад 30 випадків у 2020-2022 роках), що вказує на недостатню ефективність профілактики. Відповідач не надав доказів посилення заходів, наприклад, частіших промивок чи активної роботи з мешканцями, попри відомі численні проблеми.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону, управитель відповідає за утримання мереж, тоді як ч. 2 ст. 7 Закону покладає на співвласників обов`язок усунути неполадки, спричинені їхньою виною. Вина мешканців у засміченні не звільняє Відповідача від запобігання аваріям через належне обслуговування. Бездіяльність Відповідача сприяла аварії, що призвела до залиття квартири Позивача.

Залиття фекальними водами, підтверджене актом №672 і показаннями свідків, об`єктивно спричинило душевні страждання Позивача. Свідок ОСОБА_2 описала значне залиття, що вимагало прибирання 20 відер брудної води, а ОСОБА_4 підтвердила наявність вологу в коридорі та подальше прибирання каналізаційних вод з квартири. Такі обставини, як залиття житла фекаліями, що лилися з унітазу, створюють значний дискомфорт, відчуття приниження та порушують нормальні умови проживання. Постанова Пленуму ВСУ №4 зазначає, що розмір моральної шкоди визначається з урахуванням характеру порушення та глибини страждань. Враховуючи обставини справи, суд вважає вимогу Позивача про компенсацію йому 5000,00 грн за спричинену моральну шкоду розумною та справедливою.

А тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

IV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ОСНОВА КОМФОРТ» на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

2.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ОСНОВА КОМФОРТ», адреса: м. Київ, вул. Златоустівська, 16;.

Суддя: