Справа № 450/39/22 Провадження № 2/450/67/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Микитів Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про (предмет позову) з урахуванням уточнених позовних вимог:

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/ 2 частини квартири житловою площею 40 кв. м., загальною 74 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 ., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на нежитлове приміщення № V, загальною площею 19,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236

стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , РНОКПП : НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за належну їй 1/ 2 частку автомобіля марки RENAULT SANDERO (дизельне паливо), 2015 року випуску, номер: НОМЕР_3 , який є сумісною власністю подружжя та відчужений без згоди її згоди, в сумі 155 400 грн.00 коп. (сто п`ятдесят п`ять тисяч чотириста) грн.00 коп.

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/ 2 частину квартири, житловою площею 40 кв. м., загальною 74 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236

в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , РНОКПП : НОМЕР_2 ) право власності на нежитлове приміщення № III, загальною площею 25,2 кв.м. за адресою : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236,

суд постановив

позиція позивача (підстава позову): позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, який в подальшому уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 17 квітня 2015 року, позивачка та відповідач уклали шлюб. Від шлюбу мають двоє малолітніх синів: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . За час шлюбу на праві спільної сумісної власності за спільні кошти подружжя сторонами набуто майно, право на яке є предметом спору.

Поділ майна у варіанті запропонованому позивачкою відповідає принципу рівності часток у спільному сумісному майні подружжя. Майно було придбано сторонами за час шлюбу за спільні кошти подружжя. На дану обставину вказує: час придбання майна - під час перебування сторін у шлюбі та ведення спільного господарства.

Позиція сторони відповідача: представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Яциник Володимир Васильович подав в відзив на позовну заяву в якому зазначив, що ОСОБА_2 та вважає, що позов не підлягає задоволенню оскільки всі об`єкти нерухомого майна придбані ним за особисті кошти, які ним зароблені до реєстрації шлюбу, так і під час шлюбу і підтверджується податковими деклараціями платника єдиного податку-фізичної особи -підприємця за період з 2014 року по 2019 рік, та кошти, які були позичені відповідачем у його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Автомобіль марки RENAULT SANDERO , 2015 року випуску,д.н.з НОМЕР_3 є також об`єктом особистої приватної власності відповідача, оскільки придбаний за особисті кошти відповідача, які ним зароблені до реєстрації шлюбу. Просив відмовити у задоволенні позову.

Процесуальні дії та процесуальні рішення:

26.08.2022 року ухвала суду про відкриття провадження у справі. Інші процесуальні дії відображені в процесуальних документах у справі.

Встановлені судом фактичні відносини між сторонами та норми закону, які підлягають застосуванню для врегулювання цих відносин.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Як слідує з матеріалів справи, 17 квітня 2015 року, позивачка та відповідач уклали шлюб, зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 84. Після чого позивачка залишилася носити прізвище ОСОБА_5 . Свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 17.04.2015р.

Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх снів: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про народження серія НОМЕР_5 , актовий запис № 496 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про народження серія НОМЕР_6 , актовий запис № 358.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 24 лютого 2022 року у справі № 465/10043/21 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

26 липня 2018 року між ТЗОВ МП «ВОЛЯ» та ОСОБА_2 укладено Попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № V, загальною площею 19,9 кв.м. за адресою : АДРЕСА_3 .

25 липня 2019 року між ТЗОВ МП «ВОЛЯ» та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу № 3710, нежитлового приміщення № V, загальною площею 19,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ., Даний Договір укладений за згодою іншого з подружжя ОСОБА_1 , про що подана заява, справжність підпису на якій засвідчено Новосад О.П., приватним нотаріусом ЛМНО Львівської області 06.07.2018 року в реєстрі за № 4392.

25 липня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад Ольгою Петрівною у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис N32554579 про державну реєстрацію права власності Відповідача (розмір частки 1) на нежитлове приміщення №Vза адресою: АДРЕСА_3 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47953255 від 25.07.2019р.

26 липня 2018 року між ТЗОВ МП «ВОЛЯ» та ОСОБА_2 укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 та нежитлового приміщення № ІІІ загальною площею 25, 5 кв.м. розташованого в цоколі будинку за адресою: АДРЕСА_3 . Укладення даного Попереднього договору купівлі-продажу здійснене за згодою дружини покупця- ОСОБА_1 , що підтверджується її заявою, справжність підпису на якій посвідчено Новосад О.П., приватним нотаріусом ЛМНО Львівської області 06.07.2018 року в реєстрі за № 4392.

25 липня 2019 року між ТЗОВ МП «ВОЛЯ» та ОСОБА_6 укладено купівлі-продажу №3702, квартири за адресою: АДРЕСА_5 . Даний Договір укладений за згодою іншого з подружжя ОСОБА_1 , про що подана заява, справжність підпису на якій засвідчено Новосад О.П., приватним нотаріусом ЛМНО Львівської області 06.07.2018 року в реєстрі за № 4392.

25 липня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад Ольгою Петрівною у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис N32554352 про державну реєстрацію права власності Відповідача (розмір частки 1) на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 .. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47952766 від 25.07.2019р.).

25 липня 2019 року між ТЗОВ МП «ВОЛЯ» та ОСОБА_6 укладено купівлі-продажу №3706 нежитлового приміщення № ІІІ за адресою: АДРЕСА_5 . Даний Договір укладений за згодою іншого з подружжя ОСОБА_1 , про що подана заява, справжність підпису на якій засвідчено Новосад О.П., приватним нотаріусом ЛМНО Львівської області 06.07.2018 року в реєстрі за № 4392.

25 липня 2019 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Новосад Ольгою Петрівною у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис N32554458 про державну реєстрацію права власності Відповідача (розмір частки 1) на нежитлового приміщення № ІІІ за адресою: АДРЕСА_5 .. (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 47953125 від 25.07.2019).

З відповіді на запит суду Регіонального сервісний центр ГСЦ МВС в Івано-Франківській області 22.02.2023 року вбачається, що за громадянином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_7 , 24.12.2015 року був зареєстрований в ТСЦ № 4646 автомобіль RENAULT SANDERO, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1461 см. Куб , кузов № НОМЕР_8 .

04.12.2021 року зазначений автомобіль перереєстрований на громадянку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_9 на підставі договору купівлі-продажу в присутності адміністратора ТСЦ № 2642, за № 2642, за № 2642/2021/2960821 від 04.12.2021 року (копія договору купівлі-продажу додається). Як вбачається з тексту договору купівлі- продажу № 2642/2021/2960821 від 04.12.2021 року письмова згода на відчуження автомобіля RENAULT SANDERO, 2015 року випуску, об`єм двигуна 1461 см. Куб , кузов № НОМЕР_8 ОСОБА_8 не надавалася.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України, а відповідно до п. 24 та п. 25 Постанови, до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Вирішуючи спір між колишнім подружжям про поділ майна, суд встановлює: 1) обсяг спільного майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства - ним є будинок та комплекс будівель та споруд; 2) з`ясовує джерело та час його придбання, - майно придбане в період наявних офіційно зареєстрованих шлюбних відносин.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, частки майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є їх спільною сумісною власністю, є рівними.

Положеннями статті 71 СК України майно визначено, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У матеріалах справи відсутні докази про домовленість між сторонами про порядок поділу майна.

За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі N 372/504/17 (провадження N 14-325цс18).

Судом враховано, що набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Відповідно до позиції Верховного суду, висловленої у постанові Великої Палати в справі N 372/504/17 від 21 листопада 2018 року, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведенню.

У статті 65 СК України передбачено, зокрема, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного суду у Постанові від 03 червня 2024 року у справі № 712/3590/22висловлює такі висновки про застосування норм права :

Вчинення згоди іншим з подружжя на розпорядження спільним майном є одностороннім правочином, розрахованим на його сприйняття іншими особами, а саме - подружжям, який є стороною договору, та третьою особою (інша сторона договору). Волевиявлення іншого з подружжя (співвласника) на розпорядження спільним майном, яке виражено у згоді, адресоване та сприймається як подружжям, який виступає стороною договору, так і контрагентом за таким договором.

Згода іншого з подружжя (співвласника) на розпорядження спільним майном має значення на стадії укладення договору та є необхідним юридичним фактом для укладення відповідного договору іншим з подружжя, який є стороною договору, з його контрагентом. Сторона договору (інший з подружжя) представляє у відносинах з своїм контрагентом права та інтереси того з подружжя, який надав згоду.

Сприйняття волевиявлення іншого з подружжя на розпорядження спільним майном відбувається шляхом відображення такої згоди у відповідному договорі. У такому випадку регулюючий ефект договору поширюється як на сторони договору, так і на іншого з подружжя (співвласника), який надав згоду на розпорядження спільним майном.

Згода одного з подружжя на вчинення другим з подружжя договору з розпорядження спільним майном як односторонній правочин є одним із правомірних обмежень свободи договору, оскільки визначена законодавцем необхідність одержання згоди обмежує як того з подружжя, хто укладає договір з розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, так і контрагента за договором, оскільки він має переконатися, що особа, з якою укладається договір, перебуваючи в шлюбі, має згоду на укладення такого договору.

Згода іншого з подружжя (співвласника) на розпорядженнямайном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя поширюється на як на випадки відчуження майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, так і на випадки набуття майна подружжям у право спільної сумісної власності.

Надання згоди іншим з подружжя на набуття майна подружжям (стороною договору) свідчить про набуття майна подружжям у право спільної сумісної власності, оскільки у такому випадку відбувається розпорядження коштами, які належать подружжю на праві спільної сумісної власності.

Не виключається вчинення усного договору між подружжям про набуття майна в спільну сумісну власність, зовнішнім вираженням якого є згода одного з подружжя на розпоряджаються майном (коштами) на набуття майна в спільну сумісну власність. Така згода може бути зафіксована безпосередньо у договорі про набуття майна, вчиненим іншим з подружжя.

Наявність письмової згоди одного з подружжя на укладення іншим із подружжя договору купівлі-продажу майна, зафіксованої у такому договорі, свідчить про придбання майна за спільні кошти у спільну сумісну власність, оскільки згода іншого подружжя на набуття майна підтверджує придбання такого майна за спільні кошти подружжя.

У разі, якщо інший з подружжя надав згоду на розпорядження майном (коштами) для набуття майна в спільну сумісну власність і така згода зафіксована безпосередньо у договорі купівлі-продажу майна, який вчинено іншим з подружжя, то суд не може своїм рішенням підміняти домовленість подружжя про набуття майна в спільну сумісну власність.

Предметом спору є квартира нежитлове приміщення № ІІІ, нежитлове приміщення V та автомобіль, які придбані під час перебування сторін у шлюбі, титульним власником яких є ОСОБА_2 .

Відповідач не заперечує, що квартира, нежитлові приміщення та автомобіль придбані під час перебування сторін у шлюбі, але заперечує що вони є об`єктом спільного майна подружжя, оскільки придбані за його особисті кошти зароблені до укладення шлюбу з позивачкою та за кошти його батьків.

Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя визначено ст. 71 СК України, відповідно до якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сторони не домовились про поділ майна, тому позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею 1/2 ідеальної частки у квартирі та виділення їй нежитлового приміщення № V, стягнення на її користь грошової компенсації за належну їй частку автомобіля , відчуженого відповідачем поза її волею.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 та ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 259, 263- 265, 268, 313, 314 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/ 2 частини квартири житловою площею 40 кв. м., загальною 74 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 ., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на нежитлове приміщення № V, загальною площею 19,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію за належну їй 1/ 2 частку автомобіля марки RENAULT SANDERO (дизельне паливо), 2015 року випуску, номер: НОМЕР_3 , який є сумісною власністю подружжя та відчужений без згоди її згоди, в сумі 155 400 грн.00 коп. (сто п`ятдесят п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , РНОКПП : НОМЕР_2 ) право власності на 1/ 2 частину квартири, житловою площею 40 кв. м., загальною 74 кв.м., за адресою: АДРЕСА_5 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на нежитлове приміщення № III, загальною площею 25,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в користь ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_10 /1145,05 грн. /одна тисяча сто сорок п`ять грн. 05 коп./ судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 24.09.2024 року.

СуддяЄ. О. Данилів