Справа № 544/210/24
пров. № 2/544/259/2024
Номер рядка звіту 59
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Міщенка Ю.О. (діє на підставі ордера серія АВ № 1024176 від 18.10.2021),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмарковій, 17, у м. Пирятин у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Міщенко Юрій Олексійович до Пирятинської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Міщенко Ю.О. звернувся до суду з даною позовною заявою, у якій вказує, що ОСОБА_1 , доводиться внучатим племінником ОСОБА_2 , 1913 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у селищі Вищий Булатець Лубенського району Полтавської області. Згідно з законодавством, яке діяло станом на 1997 рік в коло спадкоємців входили лише самі близькі родичі, позивач таким не являвся, адже доводиться внучатим племінником померлому ОСОБА_2 . Про те, що ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно заповів племіннику ОСОБА_1 , останній дізнався лише наприкінці 2021 року. Отримати заповіт та звернутися до нотаріуса для оформлення спадщини позивач не міг, через те, що ще за життя покійний полишив своє рідне село та переїхав доживати свої дні в будинок інтернат для пристарілих в Хорольський район. Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 позивач не мав, а під час звернення представника позивача до органів ДРАЦС взагалі виявилося що ОСОБА_2 «живий» оскільки відсутній будь-який актовий запис про смерть останнього. В подальшому було встановлено, що секретар сільської ради оформлюючи документи про смерть Д(а)нька Нест(е)ра допустилася помилки у написанні його прізвища та імені написавши в документах ОСОБА_3 (е)нько ОСОБА_4 (і)р ОСОБА_5 . Тож інформація про смерть « ОСОБА_6 » не було зафіксовано у жодних документах та реєстрах. Ніхто з будинку-інтернату про смерть ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не повідомляв оскільки він не був прямим родичем покійного та й інформація про спадкоємців у керівництва інтернату були відсутні. А зазначені вище помилки в актовому записі про смерть ОСОБА_2 призвели до того, що позивач, навіть коли дізнався про існування Заповіту, не зміг отримати документи про смерть родича та звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, оскільки мав вирішувати проблеми з виправленням цих помилок в судовому процесі. Станом на сьогодні, на підставі рішення Хорольського районного суду було внесено зміни до актового запису про смерть ОСОБА_2 та отримано повторно свідоцтво про його смерть. Також на підставі виправленого свідоцтва про смерть в поточному році було отримано дублікат заповіту в старостаті. Після цього Позивач звернувся до приватного нотаріуса Лубенського нотаріального округу Полтавської області Михайліченко Т.М. з проханням видати в свідоцтво про право на спадщину. Про те 20 грудня 2023 року було отримано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз`яснено щодо причин відмови, оскільки спадкоємцем пропущено 6-ти місячний термін вступу в спадщину та не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує право спадкодавця на земельну частку. При цьому було роз`яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути вирішено в судовому порядку. У зв`язку з викладеним просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий шести місячний строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1913 року народження.

Ухвалою від 01 лютого 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження.

Представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, про що подав заяву та просив слухати справу у його та довірителя відсутність.

Представник відповідача Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не з`явився, до суду надіслав листа про розгляд справи у його відсутність при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено у судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 13).

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 6,01 га, що розташована на території Пирятинської міської ради (колишньої Білоцерківської сільської ради), та належала ОСОБА_2 на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0072848, відповідно до запису № 124 від 25.12.1996 у Книзі реєстрації видачі сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП «ім. Карла Маркса» виданого на основі розпорядження Пирятинської районної адміністрації від 04.12.1996 № 351 (а.с. 18).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У матеріалах справи наявна копія дубліката заповіту посвідченого секретарем Білоцерківської сільської ради 22 липня 1997 року відповідно до якого ОСОБА_2 все своє майно з чого б воно не складалося заповів своєму племіннику ОСОБА_1 (а.с. 6, 17).

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, за участю третьої особи: Хорольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено неправильність написання прізвища та імені померлого ОСОБА_2 в актовому записі про смерть № 105 від 14.10.1997 р. складеному виконавчим комітетом Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Зобов`язано Хорольський відділ ДРАЦС у Лубенському районі Полтавської області Північно- Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис про смерть № 105 від 14.10.1997 р. складеному виконавчим комітетом Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області та змінити у графі «Громадянин» прізвище « ОСОБА_7 » на прізвище « ОСОБА_8 » та ім`я « ОСОБА_9 » змінити на ім`я « ОСОБА_10 » (а.с. 9-12).

Відповідно довідки виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області від 21.10.2021 № 532 ОСОБА_2 дійсно проживав у с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області по 1998 рік, потім вибув у будинок інтернат с. Вишняки. На даний час майно ОСОБА_2 ніхто прав не заявляв (а.с. 14).

Відповідно довідки Вишняківського будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів № 01-1060 від 17.12.2021 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав у Вишняківському будинку-інтернаті на постійному проживанні та державному утриманні з 21 серпня 1997 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_2 за заповітом.

Позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Михайліченко Т.М. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , проте отримав відмову, оскільки він пропустив встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини та не надав правовстановлюючий документ, що підтверджує належність спадкового майна спадкодавцеві (а.с. 4).

Відповідно до даних спадкового реєстру на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1913 року народження, спадкова справа не заводилася (а.с. 5).

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування » №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що померлий ОСОБА_2 до дня смерті проживав за межами Пирятинського району, у будинку інтернаті для осіб похилого віку. Про те, що останній помер і на ім`я ОСОБА_1 складено заповіт позивач дізнався у 2021 році. Заповіту у нього не було, а коли він звернувся до органів РАЦС з метою отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , йому повідомили, що така особа не значиться серед померлих, у зв`язку з тим, що секретарем сільської ради при оформлення документа про смерть ОСОБА_2 було допущено помилку у написанні його прізвища та по-батькові. Згодом рішенням Хорольського районного суду було внесено зміни до актового запису про смерть ОСОБА_2 , позивачем повторно отримано Свідоцтво про його смерть ОСОБА_2 . На підставі виправленого свідоцтва про смерть в поточному році позивачем було отримано дублікат заповіту, після чого він звернувся до приватного нотаріуса з проханням видати йому Свідоцтво про право на спадщину, проте у його видачі йому було відмовлено, оскільки ним пропущено 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та не надано правовстановлюючий документ, що підтверджує належність спадкового майна спадкодавцеві.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму зазначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд виходить з того, що законодавець встановив шестимісячний строк для прийняття спадщини, не маючи на меті безумовне позбавлення спадщини спадкоємців, які бажали її прийняти, але за певних обставин пропустили цей строк. Строк для прийняття спадщини в першу чергу встановлюється для упорядкування цивільно-правових відносин громадян, зокрема, з метою визначення правового статусу спадкового майна, оскільки, якщо спадщину не приймають спадкоємці черги, яка закликається до спадкування, то право на спадщину переходить до спадкоємців наступної черги, а за відсутності таких взагалі, майно набувається територіальною громадою за місцем відкриття спадщини.

З огляду на вищевикладене суд вважає причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 поважною, тому вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк у шість місяців для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 200, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 1272 Цивільного кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Міщенко Юрій Олексійович до Пирятинської міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю у шість місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1913 року народження та який обчислюється з часу набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду безпосередньо подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешканець с. Білоцерківці Пирятинської ОТГ Лубенського району Полтавської області, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Пирятинським РВ УМВС України в Полтавській області 07.11.2000, реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_2 .

Відповідач: Пирятинська міська рада Полтавської області, адрес місця знаходження: м. Пирятин Лубенського району Полтавської області, вул. Соборна, 42, .

Суддя Ю.О.Ощинська