Справа № 467/1462/23
Провадження № 2/467/22/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.02.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Арбузинського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 серпня 2002 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах ОСОБА_3 , було укладено договір про купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1 . Дана угода була зареєстрована Філією Херсонської товарної біржі «Альтер - Его» за № 113 02 серпня 2002 року.
Після укладення договору сторони здійснили всі дії щодо його виконання. Після укладення Договору купівлі-продажу нерухомого майна, ОСОБА_3 звільнила проданий будинок, віддала ключі та знялася з реєстрації за вказаною адресою, однак відмовилася від нотаріального посвідчення угоди. Посилаючись на ці обставини, позивач прохала визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_2 та визнання права власності на вказаний житловий будинок.
Ухвалою від 26 грудня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 25 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду.
Позивач в заяві, що надійшла в судове засідання підтримала позовні вимоги та просила слухати справу у її відсутність.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за місцем реєстрації, відзиву до суду не подали.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Як вбачається з матеріалів справи, 02 серпня 2002 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла згідно посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрєвої В.В. дорученням від 03.03.2000 року № 585 в інтересах ОСОБА_3 було укладено договір про купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1 . Дана угода була зареєстрована Філією Херсонської товарної біржі «Альтер - Его» за № 113 02 серпня 2002 року.
Будинок АДРЕСА_1 на момент продажу належав ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Костянтинівської сільської ради за №148 від 23.09.1992 року.
Позивач ОСОБА_1 , як покупець, сплатила продавцю належну за договором покупну ціну, а ОСОБА_3 , в інтересах якої на підставі доручення діяла ОСОБА_2 , отримала гроші та передала будинок у її розпорядження.
Тобто, була досягнута згода з усіх необхідних та суттєвих умов угоди та відбулося її виконання.
Згідно з застереженнями, що містяться в ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК, правовий статус майна, а також права та обов`язки суб`єктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття.
Положеннями ст. 42 ЦК УРСР 1963 року, який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми (простої або нотаріальної).
Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням.
Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 року.
В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або об`єктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
На даний час біржа ліквідована як юридична особа. За таких обставин позивач позбавлений можливості нотаріального посвідчення угоди.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною.
На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Позовні вимоги про визнання права власності на зазначене майно є зайвими, так як визнання угоди дійсною є самостійним способом захисту права власності та право власності переходить до покупця з часу визнання угоди дійсною.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 200, 206, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності задовольнити частково.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - будинку АДРЕСА_1 , укладений 02 серпня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах ОСОБА_3 , зареєстрований Філією Херсонської товарної біржі «Альтер - Его» за № 113 02 серпня 2002 року, за яким ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила будинок АДРЕСА_1 .
У задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на житловий будинок відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива