Справа № 344/9661/23
Провадження № 2-др/344/14/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ДОДАТКОВЕ)

12 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Челій-Пушкар Олени Іванівни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Агентства нерухомості «Стабільність» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2023 згідно вхідної реєстрації кореспонденції представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Челій-Пушкар О.І. подала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №344/9661/23 за позовом ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Агентства нерухомості «Стабільність» про стягнення коштів, яким вирішити питання про судові витрати (витрати на правничу допомогу).

Заяву обґрунтовує тим, що 20.12.2023 Івано-Франківським міським судом ухвалено рішення у справі №344/9661/23 та, вирішивши справу по суті, судом не прийнято рішення щодо розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Позивач ОСОБА_3 здійснив оплату за надання правничої допомоги в розмірі 10 000 грн, що підтверджується квитанцією №423363 від 30.05.2023, яка долучена до позовної заяви. Обсяг виконаних робіт та надання послуг відображено в Акті виконаних робіт від 27.12.2023.

У судове засідання представник позивача - адвокат Челій-Пушкар О.І не з`явилася та 08.01.2024 через канцелярію суду останньою подано письмову заяву, відповідно до якої просила судовий розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі провести без її присутності, заяву просила задоволити.

Відповідач, її представник та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

За таких обставин, враховуючи положення статті 270 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення додаткового рішення у справі без участі представників сторін.

Так як сторони в судове засідання, призначене на 08.01.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне:

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 20.12.2023 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 378 000 ( триста сімдесят вісім тисяч ) гривень, що передані за попереднім договором купівлі - продажу від 01.09.2022, що посвідчений Агентством нерухомості «Стабільність». Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 3 780 (три тисячі сімсот вісімдесят ) гривень судового збору (а.с.127-131).

У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/WestAllianceLimited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги №б/н від 03.05.2023, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АТ №1038449 від 26.06.2023, відповідно до якого адвокат Челій-Пушкар О.І. надавала правничу (правову) допомогу ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 03.05.2023 у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області (а.с. 34-35, 47).

Згідно з квитанції серії ААС №423363 від 30.05.2023, за надання правової допомоги ОСОБА_3 згідно договору від 03.05.2023 (консультація, адвокатські запити, позовна заява), вартість послуг становить 10 000 гривень (а.с.36).

25.09.2023 залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 (а.с.60).

Відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АТ №8449 від 22.09.2023, адвокат Челій-Пушкар О.І. надає правничу (правову) допомогу ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 22.09.2023 у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області (а.с.54).

Згідно з акту виконаних робіт від 27.12.2023, адвокат Челій-Пушкар О.І. на виконання договору про надання правової допомоги №б/н від 03.05.2023, укладеного з ОСОБА_3 , та на виконання договору про надання правової допомоги №б/н від 22.09.2023, укладеного з ОСОБА_1 , у період з 03.05.2023 до 21.12.2023 надавала юридичні послуги, а саме спілкування з клієнтом, вивчення документів, надання консультації, узгодження предмету та змісту позову - 1500 грн, аналіз судової практики - 500 грн., складання процесуальних документів ( адвокатський запит, позовна заява, клопотання під час судового розгляду) - 5000 грн., участь у судових засіданнях - 3000 грн., та оплату за надані послуги проведено.

Разом з тим, дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг) та участі у судових засіданнях.

З огляду на викладене, а також, зважаючи на те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивача до 5 000,00 грн. з урахуванням категорії справи, часу витраченого адвокатом на підготовку позовної заяви, підготовку клопотань та заяв, участь у судових засіданнях, зокрема: 11.10.2023 з 10 год. 11 хв 35 сек. по 10 год. 13 хв 43 сек; 31.10.2023 з 09 год. 34 хв 48 сек. по 09 год. 46 хв 52 сек; 23.11.2023 з 10 год. 06 хв 44 сек. по 10 год. 08 хв 48сек.; 07.12.2023 з 10 год. 15 хв 43 сек. по 10 год. 17 хв 17 сек.; 20.12.2023 з 14 год. 00 хв 13 сек. по 14 год. 24 хв 04 сек.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представник позивача ОСОБА_1 - адвоката Челій -Пушкар Олени Іванівни про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Заочне рішення ( додаткове) може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення (додаткове) може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення ( додаткове) суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення (додаткового) може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення (додаткове) в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення (додаткове) набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ;

Представник позивача : адвокат Челій - Пушкар Олена Іванівна, адреса : вул. Відкрита,18, м. Івано-Франківськ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_2 ;

Третя особа: Агентство нерухомості «Стабільність», адреса : вул. Січових Стрільців, буд. 7, офіс,6, м. Івано-Франківськ.

Повне додаткове рішення складено 12.01.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.