Справа № 302/540/23
Провадження № 2/302/168/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2024 року с-ще Міжгір`я Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ще Міжгір`я в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (юридична адреса: 04073, м.Київ, Куренівський провулок, 19/5) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

19.04.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов АТ «Комерційний банк «Глобус», поданий представником адвокатом Прохоренко В.П., до відповідача ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує про те, що 10.08.2020 року між АТ «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб № б/н від 10.08.2020 року, шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору.

Позивач зазначає, що підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, у тому числі в електронному вигляді з використанням електронного підпису, Клієнт беззастережно підтвердив, що на момент укладення Договору позичальник ознайомився з повним текстом Договору з додатками, повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору.

Також позивач зазначає, що відповідачем ОСОБА_1 не здійснено погашення грошових коштів відповідно до Графіку платежів та Договору та систематично порушено умови Договору. Таким чином, позивачем відповідно до Тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» було здійснено нарахування: 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту в сумі 8049,93 грн. - прострочена заборгованість по процентам.

Вказує на те, що Банком на адресу позичальника направлено вимогу про погашення заборгованості, проте вимоги Банку не виконані, заборгованість не сплачена. Та у випадку невиконання клієнтом вимоги про дострокове виконання зобов`язань за Договором Банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за укладеним кредитним Договором.

Станом на 01.01.2023 року заборгованість позичальника ОСОБА_1 за договором № б/н від 10.08.2020 становить 21651,66 грн., яка складається з: 2562,37 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 10565,03 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 383,33 грн. - строкова заборгованість по процентам; 8049,.93 грн. - прострочена заборгованість по процентам.

Порушення відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань по укладеному договору від 10.08.2020 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення позивача АТ «Комерційний банк «Глобус» до суду з даним позовом, в якому позивач АТ «КБ «Глобус» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 10.08.2020 року, в розмірі 21651,66 грн., у тому числі: 2562,37 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 10565,03 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 383,33 грн. - строкова заборгованість по процентам; 8049,93 грн. - прострочена заборгованість по процентам, а також судові витрати у виді судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн., у тому числі: 3000 грн. - гонорар адвоката за послуги, 3000 грн. - гонорар успіху адвоката (а.с.2-3).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.03.2023 року відкрито провадження у справі № 302/540/23 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.37-38).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.05.2023 року розгляд справи № 302/540/23 визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін (а.с.40-41).

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.08.2023 року позов АТ КБ «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 10.08.2020 року у загальному розмірі 21651,66 грн., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту в сумі 2562,37 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 10656,03 грн., строкової заборгованості по процентам 383,33 грн., простроченої заборгованості по процентам 8049,93 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Глобус» витрати на професійну правничу (правову) допомогу, в сумі 3000 грн., судовий збір в розмірі 2684,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.61).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08.03.2024 заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Міжгірськго районного суду Закарпатської області від 29.08.2023 у справі №302/540/23 (провадження №2/302/143/23) за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано. Розгляд справи №302/540/23 визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, представників сторін (а.с.99-102).

25.03.2024 року подано до суду представником відповідача адвокатом Гренджа В.Ю., яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , відзив на позовну заяву (а.с.107-111) та в якому зазначає, що відповідач ОСОБА_1 заявлений до нього позов про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 21651,66 грн. визнає частково, а саме: в частині нарахування банком таких грошових сум: простроченої заборгованості по кредиту в сумі 10656,03 грн. (тіло кредиту); строкової заборгованості по кредиту в сумі 2562,37 грн.; строкову заборгованість по процентам в сумі 383,33 грн., всього в сумі 13601,73 грн., оскільки вважають, що стороною позивача безпідставно нараховано 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту в сумі 8049,93 грн., яка вказана як прострочена заборгованість по процентам у складовій загальної суми боргу та нарахована позивачем з посиланням на п.3.2.12, п. 3.1.13.3 Договору про надання споживчого кредиту АТ КБ «Глобус». Однак, позичальника ОСОБА_1 , як вбачається зі змісту вказаного Договору та Анкети-заяви, не було повідомлено про таку процентну ставку на прострочену заборгованість по кредиту та процентам. Позичальник ОСОБА_1 , при підписанні Анкети-заяви від 10.08.2020 року був письмово повідомлений про розмір процентної ставки, річних 0,0001%; про комісію за управління кредитом в розмірі 2,9%; про смс-інформування в сумі 399 грн. Нарахування процентів за ставкою 50% річних на прострочену заборгованість не передбачено ні Договором, ні Анкетою-заявою № 40405816. Та вважають, що вказаною ставкою річних в розмірі 0,0001%, визначеною Заявою-Анкетою, неможливо нарахування процентів в тому розмірі, як заявлено в позові та документально позивачем не підтверджена сума заборгованості по кредиту в розмірі 8049,93 грн, як прострочена заборгованість по процентам. Також вважають, що суперечать вимогам ст.625 ЦК України та ЗУ «Про споживчий кредит» такі приховані суми як обслуговування кредиту та смс інформування, пеня, штрафи, які включені позивачем при нарахуванні 50 % річних на прострочену суму заборгованості по кредиту та відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» суму відсотків за прострочення споживчого кредиту не може бути змінено у бік погіршення умов для споживача. Також відповідач просить зменшити судові витрати у виді судового збору та витрат на правову допомогу адвоката, пропорційно задоволених вимог та відмовити позивачу у стягненні суми 3000 грн. на користь адвоката, як гонорар успіху Адвоката. У поданому відзиві відповідач просить: позов АТ КБ «Глобус» задовольнити частково, а саме задовольнити в частині загальної суми заборгованості в розмірі 13601,73 грн., яка складається з простроченої заборгованості по кредиту в сумі 10656,03 грн.; строкової заборгованості по кредиту в сумі 2562,37 грн.; строкову заборгованість по процентам в сумі 383,33 грн., а в решті позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на суму 13601,73 грн., відмовити (а.с.107-110).

04.04.2024 року представником позивача АТ КБ «Глобус» адвокатом Прохоренко В.П. подано до суду відповідь на відзив, в якій представник відповідача вказує на те, що позивач обгрунтовує позовні вимоги тим, що 10.08.2020 року між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ ««Глобус»» для фізичних осіб (надалі Договір), шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору (надалі Заява-Анкета). Умови надання ОСОБА_1 кредиту визначені у Додатку 1 до Договору «Порядок надання та обслуговування споживчих кредитів»,

У Заяві-анкеті позичальником зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів. Відповідно до п.1.8. Договору, укладаючи цей Договір, сторони прийняли на себе всі обов?язки та набували всіх прав, передбачених Договором. Підписанням паперової або електронної Заяви-Анкети на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору з додатками (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує договірних відносин між сторонами та визнає частково суму заборгованості за договором, а саме: 2562,37 грн. (строкова заборгованість по кредиту), 10656,03 грн. (прострочена заборгованість по кредиту); 383,33 грн. (строкова заборгованість по процентам), проте не погоджується із сумою 8 049,93 грн (прострочена заборгованість за нарахованими процентами).

Позивач у відповіді на відзив вказує, що станом на 01.01.2023 загальна заборгованість позичальника за Договором становить 21651,66 грн., згідно розрахунку в додатку до відзиву, та яка складається з: 2562,37 грн. - строкова заборгованість по кредиту; 10 656,03 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 383,33 грн. - строкова заборгованість по процентам (строкова комісія): 8049,93 грн. - прострочена заборгованість по процентам (прострочена комісія).

Позивач зазначає, що згідно з частиною другою ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, які відповідно відображаються у процентах (%), пов?язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касового обслуговування, тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, що викладено у правовому висновку постанови Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі N? 172/410/21.

Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту становить 3,0 % від суми кредиту. Відсоткова ставка є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом в розмірі 0,0010% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 50,00 % річних (50% річних не застосована до даних правовідносин між сторонами у справі).

Вказують, що позичальником не здійснено погашення заборгованості за Договором у строки та спосіб, які визначені Договором та Банком здійснено нарахування процентів за користування Кредитом, та відповідно до 1.2.5. Договору перенесені на прострочену заборгованість.

В заяві-Анкеті сторонами погоджено, що з 01.09.2020 року по 01.03.2021 року позичальник сплачує по 668,07 грн. на погашення суми Кредиту, а починаючи з 01.04.2021 року, після закінчення пільгового періоду, Позичальник щомісячно сплачує: 284,74 грн. на погашення кредиту та 383,33 грн. комісію за управління кредитом, яка включає в себе платежі за додаткові та супутні послуги Банку, у тому числі інші послуги банку). Таким чином, комісія за управління кредитом розраховується в процентах та обліковується як нараховані та прострочені проценти.

Позивач вважає, що наданий розрахунок нарахування процентів є обґрунтованим, відповідає умовам Договору та Тарифному плану Банку, так як відповідно до умов укладеного Договору, строком закінчення Договору є повне виконання сторонами всіх належних зобов`язань. Та оскільки Відповідач добровільно взятих на себе зобов?язань по сплаті позивачеві кредитних коштів та відсотків за користування ними не виконує, то заявлені суми, підтверджені доданими до позовної заяви документами, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному розмірі, а також судові витрати на підставі ст.141 ЦПК України. Позивач просить: задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, судові витрати по справі покласти на відповідача, а саме: 2684,00 грн. судового збору та 6000,00 грн. витрат на професійну правничу (правову) допомогу (а.с.122-124).

В судове засідання представник позивача АТ КБ «Глобус» не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, проте на адресу суду через систему «Електронний суд» уповноваженим представником позивача Малою В.В. подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами справи. Доповнень, клопотань, уточнень до позову не мають. Позовні вимоги підтримують та просять такі задовольнити у повному обсязі за наведеними у позові підставами (а.с.155-156).

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гренджа В.Ю. не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені про день та час розгляду справи, проте до суду подано представником відповідача Гренджа В.Ю. письмову заяву, в якій просять провести розгляд справи без участі відповідача та його представника, позовні вимоги задовольнити частково за обґрунтуваннями, які ними викладені у відзиві на позов (а.с.131).

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи № 302/540/23, детально вивчивши надані позивачем документи, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, ознайомившись із запереченнями відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Судом встановлено, що 10.08.2020 року АТ «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_1 підписали Заяву - анкету № 40405816 про приєднання до Договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб), за змістом якої ОСОБА_1 підтверджує, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту (згідно вимог діючого законодавства), Договором про надання споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про надання споживчого кредиту, які йому зрозумілі та складають Договір про надання споживчого кредиту (а.с.12).

У Заяві-анкеті № 40405816 від 10.08.2023 на приєднання до Договору про надання споживчого кредиту позичальником ОСОБА_1 зазначено власні персональні дані, погоджено умови кредитування та графік платежів, зокрема: сума кредиту - 13218,40 грн., строк кредитування - 36 місяців з 10.08.2020 року по 09.08.2023 року, пільговий період - 7 місяців з 10.08.2020 року по 10.03.2021 року, комісія за управління кредитом 2,90%, розмір процентної ставки - 0,0001% річних; схема повернення кредиту - Ануїтет, реальна річна процентна ставка - 75,20 %. кінцева дата повернення кредиту 09.08.2023 року. Платежі за додаткові та супутні послуги: СМС-інформування 399,00 грн.; разова комісія 1165,40 грнЗагальна вартість кредиту 24718,30 грн. (а.с.12).

Положеннями п.п.1.1.2-1.1.5 договору визначено:1.1.2 Дата набрання чинності договору визначається заявою-анкетою на приєднання до договору, якщо інше не передбачено умовами договору. Місцем укладання договору є місцезнаходження структурних підрозділів банку та/або кредитного посередника банку/магазину партнера банку (відділення, точки продажів, магазини або іншого місця надання банком послуг), в якому клієнт подає заяву-анкету на приєднання до договору; 1.1.3. Укладаючи цей договір, сторони приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених договором; 1.1.4. Примірник публічної пропозиції банку на укладення договору (додаток №1 до договору) на паперовому носії розмішується у доступних для клієнта місцях надання банком послуг, а в електронній формі розміщується на офіційному сайті банку; 1.1.5. Підписання заяви-анкети на приєднання до договору, в т.ч. в електронному вигляді з використання електронного підпису, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами договору та тарифами, що є чинними на дату укладення цього договору.

Відповідно до п.5.1. Договору визначено зобов`язання клієнта, зокрема: 5.1.3. Використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього договору; 5.1.4. Своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим договором (в т.ч. заявою-анкетою на приєднання до договору); 5.1.5. Повністю повернути банку суму отриманого кредиту не пізніше дати остаточного повернення кредиту, яка визначена заявою-анкетою на приєднання до договору та графіком платежів. Якщо дата остаточного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день банку.

Пунктом 1.2.3 Договору, сторонами погоджено: Банк має право зупинити подальше кредитування клієнта та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань за договором, зокрема, непогашення заборгованості за кредитом, несплата процентів за кредитом, комісій, штрафних санкцій. В такому випадку вважається, що строк виконання зобов`язання клієнта перед банком щодо повернення повної заборгованості за кредитом таким, що настав. Клієнт зобов`язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності) та інші платежі за цим договором та тарифами, а також відшкодувати збитки, завдані банку. У випадку невиконання клієнтом вимоги про дострокове виконання зобов`язань за договором банк має право стягнути у встановленому чинним законодавством України порядку всю заборгованість за договором.

Згідно п.3.1.13.3 Договору, у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту, у строки, передбачені графіком платежів та цим договором, клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення;

Відповідно до п.3.2.12 Договору погашення заборгованості за договором, наявної на поточну дату, (при надходженні грошових коштів на рахунок) здійснюється в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по кредиту та прострочених процентів за користування кредитом; 2) на сплату строкової заборгованості по кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом; 3) на сплату штрафних санкцій (пені, штрафи), інших платежів за договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

28.11.2022 року позивач направив відповідачу ОСОБА_1 вимогу про погашення боргу № 1-1776 від 15.11.2022 року, яка останнім залишена без належного реагування (а.с. 17-18).

Відтак, позивач АТ «КБ «Глобус» виконав свої зобов`язання, надавши відповідачеві ОСОБА_1 кошти за Договором про надання споживчого кредиту (для фізичних осіб) у встановленому розмірі та на узгоджених між ними умовах, однак останній у повному обсязі та належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим допустив заборгованість.

Відповідно до наданого позивачем детального розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 за договором №40405816 про надання споживчого кредиту від 10.08.2020 року, станом на 01.01.2023 року, його заборгованість у загальному розмірі складає - 21651 (двадцять одна тисяча шістсот п`ятдесят одна) гривня 66 копійок, яка складається з: строкової заборгованості по кредиту в сумі 2562,37 грн., простроченої заборгованості по кредиту - 10656,03 грн., строкової заборгованості по процентам - 383,33 грн., простроченої заборгованості по процентам 8049,93 грн. (а.с.28-32).

Разом з тим, до відповіді на відзив, позивачем надано інший розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту №40405816 від 10.08.2020 року, станом на 01.01.2023 року у загальному розмірі - 21651,66 грн., який має інші складові, зокрема: строкова заборгованість за тілом кредиту становить 2562,37 грн., прострочена заборгованості по тілу кредиту - 10656,03 грн., строкова заборгованість по комісії за управлінням кредиту 0,00 грн.; прострочена заборгованість по комісії за управлінням кредиту 8433,26 грн. (а.с.125).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

В силу частини першої 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як передбачено частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.

За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.

Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.

Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.

Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Позивач вказує, що між АТ «КБ «Глобус» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір.

Як вбачається з заяви-Анкети № 40405816 про приєднання до Договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) від 10.08.2020 року (а.с. 12), вона підписана працівником банку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі. Ця Заява-Анкета містить умови щодо розміру кредиту, процентів і комісії за управління кредитом, строку кредитного договору, порядку та строку повернення кредиту.

При цьому, до розміру визначено сторонами ануїтетного платежу (668,07 грн.) включені лише частка кредиту (284,74 грн.) та комісія за управлінням кредиту (383,33 грн.). В заяві-анкеті не встановлено порядок і строки нарахування та виплати відповідачем процентів за користування кредитом у розмірі 0,0001% річних, а також порядок обчислення реальної процентної ставки.

Матеріали справи не містять доказів щодо порядку та строків нарахування процентів, то надані позивачем розрахунки заборгованості (а.с.28-32,125) достовірно не вказують на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання зі сплати процентів.

Паспорт споживчого кредиту (а.с.12 зворот), який визначає розмір процентної ставки на прострочений кредит (50% річних) (п.6), підписаний працівником АТ «КБ «Глобус» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Водночас, указаний паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення Договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20).

Надані позивачем Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб) (а.с.4-10) Тарифи на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми «Кредит на товари» (а.с.16) визначають процентну ставку на прострочену суму заборгованості по кредиту та порядок її нарахування. Натомість, указані документи на були підписані ОСОБА_1 , та матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи 10.08.2020 року заяву-Анкету про приєднання до Договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» (для фізичних осіб).

Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови кредитування, відсутності в заяві-Анкеті домовленості сторін про розмір та порядок нарахування процентів на прострочену суму заборгованості (50% річних), надані позивачем документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що позивачем АТ «КБ «Глобус» не доведено укладення з ОСОБА_1 кредитного договору на умовах сплати відповідачем процентів на прострочену суму у розмірі 50% річних.

Разом з тим підписана відповідачем заява-Анкета містить встановлений розмір процентної ставки 0,0001% річних, а також визначено реальну річну процентну ставку в розмірі 75,20% (а.с.12).

В той же час, позивач АТ КБ «Глобус» здійснив нарахування процентів в розмірі 50% річних за невиконання грошового зобов`язання, які визначені в паспорті споживчого кредиту та тарифах на банківські операції.

Однак, паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 року у справі №393/126/20.

Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів в розмірі 50 % за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд вважає, необґрунтованими заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості в сумі 8049,93 грн.за відсотками на прострочену суму заборгованості по кредиту, згідно Паспорту споживача з підстав їх не доведеності та необґрунтованості.

Згідно зі статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Відповідно до ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (ч.ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування»).

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року за № 204/224/21 та номером провадження 61-4202сво22) зазначено, що: «згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року за №496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 року № 202/5330/19 вказано, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами 1, 2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними, відповідно до частин 1, 2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Таким чином, необхідність плати комісії за управління кредитом, що передбачена, з-поміж іншого, в розділі «Інформація про кредит» заяви-анкети № 407405816 від 10.08.2020 року, у розділі «Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтації загальної вартості кредиту для споживача» Паспорту споживчого кредиту, у розмірі 2,9%. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачеві та за які позивачем АТ «КБ «Глобус» встановлена щомісячна комісія за управління кредитом.

Із матеріалів справи слідує, що сторони уклали договір про споживчий кредит, умови якого встановлюють обов`язок ОСОБА_1 сплатити банку комісійну винагороду за управління кредитом у розмірі 2,9% щомісячно. Ці умови встановлюють платіж, який відповідач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, і за дії, які відповідач здійснює на користь банку (обслуговування кредитної заборгованості).

Отже, суд вважає, що визначені кредитним договором умови щодо сплати ОСОБА_1 комісії за управління кредитом, відповідно до статті 18 Закону України від 12 травня 1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів», є несправедливими та нікчемними, а тому на відповідача не може бути покладений обов`язок зі сплати вказаної комісії.

Вазаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року (справа №496/3134/19).

Суд враховує, що, як неодноразово вказував Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення від 09.12.1994 року у справі «Ruiz Toriya v. Spaine», серія A № 303-A, параграф 29-30).

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, сформовані про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб № 407405816 від 10.08.2020 року підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за кредитом на користь АТ «Комерційний банк «ГЛОБУС» дорівнює сумі 13601,73 грн. та складається із строкової заборгованості по кредиту 2562,37 грн., простроченої заборгованості по кредиту в сумі 10656,03 грн. та строкової заборгованості по процентам в сумі 383,33 грн. Щодо стягнення простроченої заборгованості по процентам в в сумі 8049,93 грн., то в цій частині позовних вимог позивачу АТ КБ «Глобус» слід відмовити за вищенаведеними підставами.

Відтак, з відповідача на користь позивача АТ «КБ «Глобус» підлягає до стягнення заборгованість в загальному розмірі - 13601,73 грн., яка складається з: строкової заборгованості по кредиту в розмірі 2562,37 грн., простроченої заборгованості по кредиту в сумі 10656,03 грн., строкової заборгованості по процентам в розмірі 383,33 грн. та розмір вказаної заборгованості відповідачем визнано, ним не оспорюється, а тому, відповідно до положень ст.82 ЦПК України, не підлягає доказуванню.

Щодо вимоги позивача про відшкодування витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 6000,00 грн., з яких: 3000 грн. - гонорар адвоката за послуги, 3000 грн. гонорар успіху адвоката, то заялені вимоги підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підтвердження здійснення витрат, пов`язаних з розглядом справи представником позивача адвокатом Прохоренко В.П. надано: - копію договору № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року, укладеного між Головою правління АТ КБ «Глобус» Мамедовим С.Г. та адвокатом Прохоренком В.П.; - копію довіреності від 05.12.2022 року, відповідно до якої адвокату Прохоренку В.П. надано право складати, підписувати та подавати від імені АТ «КБ «Глобус» заяви (в т.ч. позовні), звернення, запити, довідки, документи, скарги, клопотання тощо, отримувати необхідні довідки та документи, у тому числі рішення суду, оскаржувати вимоги, заяви, подання, постанови інших осіб та організацій, а також виконувати всі необхідні дії, пов`язані з виконанням цієї довіреності (в тому числі засобами Кваліфікованого електронного підпису); - копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3352, виданого 29.05.2008 року Київською міською КДКА на ім`я Прохоренка В.П.; - копію акту № 40405816 прийому-передачі послуг за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022 року, а саме: проведення зустрічі з клієнтом, ознайомлення з наданими клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи; складання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування пакету документів та подача до суду позовної заяви з додатками (у кількості 2 прим. для суду та відповідача), відправлення рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» позовної заяви на ім`я суду у 2 прим. (в т.ч. оформлення конверту), включаючи гонорар успіху адвоката (в тому числі за характер складності справи) тривалістю 2 години на суму 3 000 грн.; - копію платіжного доручення № 11072 від 27.02.2023 року про переказ грошових коштів АТ «КБ «Глобус» правничої допомоги на рахунок ФОП ОСОБА_3 в сумі 3000 грн. (а.с.22-25).

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частинами 2, 3 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до приписів ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд вважає можливим задовольнити вимоги про стягнення витрат з оплати правничої допомоги повністю, у розмірі 3 000 грн.

У постанові Великої Палати від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголошено на тому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність), а також факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).

У постановах Верховного Суду від 02.10.2019 у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridisv. Greece, заява № 31107/96) (щодо справедливої сатисфакції) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) також зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат.

З урахуванням наведеного вище, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови ВП ВС року у справі № 904/4507/18).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Та враховуючи заперечення відповідача щодо заявлених позивачем вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, приймаючи до уваги, що дана цивільна справа не є складною, розгляд справи у суді здійснювався в спрощеному порядку, при цьому безпосередньої участі в судових засіданнях представник позивача не приймав, та обсяг наданих послуг у вигляді професійної правничої допомоги не є значним, та у справі відсутні докази виставлення рахунку позивачу на суму гонорару успіху, та підписання акту на вказану суму.

Враховуючи викладене, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, беручи до уваги, що суду не надано відповідно до пункту 3.5 договору про надання правової допомоги доказів про окрему домовленість сторін щодо строків і порядку оплати адвокату «гонорару успіху», тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів в сумі 3000 грн. «гонорару успіху Адвоката», оскільки діючим законодавством не передбачено такого виду судових витрат на правову професійну допомогу адвоката, а тому заявлена сума 3000 грн. як гонорар успіху стягненню не підлягає та в цій частині вимоги представника позивача не можуть бути задоволені.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1686 гривень 09 копійок, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, та які понесені позивачем та документально ним підтверджені, згідно платіжного доручення № 14156 від 28.02.2023 року, примірник якого є в матеріалах справи (а.с.1).

Виходячи з того, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684,00 гривень, тому відповідно до положень ст.ст.133,141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені (а.с.1) судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 1686,09 грн., виходячи з наступного розрахунку: 13601,73 грн. х 100 % : 21651,66 грн. = 62,82 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог); 2684,00 грн. х 62,82 % : 100 % = 1686,09 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.509,526,527,530,623,638,1048,1050,1054 ЦК України, ст.ст.133,137,141,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (м.Київ, Куренівський провулок, 19/5, ) - заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 10.08.2020 року у загальному розмірі - 13601 (тринадцять тисяч шістсот одна) гривня 73 копійки, яка складається з: строкової заборгованості по кредиту в розмірі 2562,37 грн., простроченої заборгованості по кредиту в сумі 10656,03 грн., строкової заборгованості по процентам в розмірі 383,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ) витрати на професійну правничу (правову) допомогу, в розмірі - 3000 (три тисячі) гривні 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі - 1686 (одна тисяча шістсот вісімдесят шість) гривень 09 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області: Ю.В. СИДОРЕНКО