С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
_________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/2027/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

15 листопада 2024 року в м. Києві

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Позивача - адвоката Городок Я.В.

представника Відповідача - Волосович С.К.

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

ІІ. Описова частина

22 листопада 2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 18 005,29 грн, моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн, судового збору в розмірі 908,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою суду від 24 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 15 лютого 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок будівельно-монтажних робіт, проведених ОСОБА_2 у квітні 2019 року в нежитловому приміщенні № 112 за адресою: АДРЕСА_1 , було пошкоджено утеплення фасаду балкону квартири АДРЕСА_2 , яка належить позивачу. Позивач стверджує, що пошкодження спричинило порушення температурного режиму в квартирі, погіршення його здоров`я, втрату доходів та моральні страждання.

13 жовтня 2022 року ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позовних вимог. Відповідачка зазначила, що будівельно-монтажні роботи в приміщенні № 112 проводилися попередньою власницею, ОСОБА_3 , до 12 березня 2019 року, коли ОСОБА_2 набула право власності. Крім того, з 29 січня 2019 року по 30 вересня 2020 року приміщення перебувало в оренді ТОВ «Трейд Інвест ЛТД», яке використовувало його для комерційної діяльності. ОСОБА_2 стверджувала, що не проводила жодних робіт, які могли б спричинити пошкодження утеплення балкону позивача.

25 серпня 2023 року позивач подав клопотання про залучення ОСОБА_3 як співвідповідача та заяву про зміну предмету позову. У заяві позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 18 005,29 грн, моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн, судовий збір у розмірі 908,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Протокольною ухвалою від 06 вересня 2023 року суд задовольнив клопотання, залучив ОСОБА_3 до участі в справі як співвідповідача та прийняв заяву про зміну предмету позову.

10 листопада 2023 року Позивач подав додаткові письмові докази, зокрема:

- лист ЖЕД № 903 від 10 січня 2022 року № 903/17, в якому зазначено, що власник приміщення № 112 облаштував окрему вхідну групу, що спричинило пошкодження утеплення фасаду будинку;

- лист ЖЕД № 903 від 11 лютого 2022 року № 903/91, який підтверджує складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за порушення правил благоустрою;

- попередження від 01 лютого 2021 року, адресоване ОСОБА_2 , з вимогою усунути порушення, пов`язані з облаштуванням вхідної групи;

- протокол про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2021 року, складений на ОСОБА_2 за ст. 152 КУпАП.

01 березня 2024 року представник ОСОБА_2 подав письмові пояснення щодо нових доказів позивача. У поясненнях зазначено, що:

- протокол про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2021 року не набрав законної сили та був повернений без розгляду через відсутність паспортних даних ОСОБА_2 , що підтверджується листом ЖЕД № 903 від 11 лютого 2022 року № 903/91;

- приміщення № НОМЕР_1 перебувало в оренді ТОВ «Трейд Інвест ЛТД» з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2023 року, що виключає можливість проведення ОСОБА_2 будь-яких будівельних робіт у цей період;

- лист ТОВ «Трейд Інвест ЛТД» від 12 жовтня 2022 року № 10 підтверджує, що на момент передачі приміщення в оренду (29 січня 2019 року) вхідна група та козирок уже були облаштовані.

У судовому засіданні 15 листопада 2024 року представник Позивача адвокат Городок Я.В. підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Наголосила, що кріплення козирка вхідної групи приміщення № 112 до бетонних елементів балкону квартири АДРЕСА_2 спричинило часткове руйнування утеплення, що призвело до порушення теплоізоляції квартири, появи сирості, грибка, а також погіршення здоров`я Позивача та втрати доходів.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Волосович С.К., заперечувала проти позову, посилаючись на відсутність доказів протиправної поведінки Відповідача-1, причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_2 та завданою шкодою, а також на те, що приміщення № 112 перебувало в оренді на момент ймовірних робіт.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, відзиву на позов не подала, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27 лютого 2016 року та Договором дарування від тієї ж дати.

Позивач стверджує, що в квітні 2019 року під час будівельно-монтажних робіт, проведених власником приміщення № 112 (спочатку ОСОБА_3 , а з 12 березня 2019 року - ОСОБА_2 ), було пошкоджено утеплення фасаду балкону його квартири внаслідок з`єднання козирка покрівлі прибудови до бетонних елементів балкону. Позивач вважає, що ці дії порушили його право власності на квартиру, спричинили матеріальну шкоду в розмірі 18 005,29 грн (вартість відновлення утеплення) та моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн через погіршення здоров`я, втрату доходів і моральні страждання.

Згідно з листом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» від 22 квітня 2021 року № 903/3897, під час обстеження фасаду будинку встановлено, що козирок над вхідною групою приміщення № 112 закріплено до балкону квартири АДРЕСА_2 , що призвело до часткового порушення зовнішнього утеплення фасаду.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник має право використовувати своє майно на власний розсуд, якщо це не порушує права інших осіб. Стаття 386 ЦК України гарантує власнику право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а також відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати від особи, яка порушила його право власності, відновлення становища, що існувало до порушення, або відшкодування завданих збитків.

Позивач, як власник квартири АДРЕСА_2 , має право на захист свого майна від будь-яких посягань, включаючи пошкодження елементів квартири, таких як утеплення балкону. Однак, відповідно до ч. 2 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Позивач зобов`язаний надати докази, які підтверджують:

1) Наявність шкоди (матеріальної та моральної).

2) Протиправність поведінки відповідачів.

3) Причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідачів та завданою шкодою.

4) Вину відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Позивач стверджує, що Відповідачі порушили його право власності, облаштувавши вхідну групу до приміщення № 112, що призвело до пошкодження утеплення.

ОСОБА_2 надала докази, що приміщення № 112 було переведено в нежитлове та мало облаштовану вхідну групу до 28 листопада 2018 року, тобто коли власником була ОСОБА_3 :

- Технічний паспорт від 28 листопада 2018 року.

- Акт приймання об`єкта газопостачання від 12 січня 2018 року.

- Договір оренди №29/01.2019 від 29 січня 2019 року.

- Акт приймання-передачі від 29 січня 2019 року.

ОСОБА_2 набула права власності 12 березня 2019 року. З 29 січня 2019 року по 30 вересня 2020 року приміщення перебувало в оренді у ТОВ «Трейд». Лист ТОВ № 10/20 від 12 жовтня 2022 року підтверджує, що на момент передачі в оренду вхідна група та козирок уже були споруджені.

Узагальнюючи судову практику Верховний Суд України 15 грудня 2016 року підкреслив, що ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлює принцип відповідальності власника за стан його майна. Власник не може перекладати відповідальність на попередніх власників чи третіх осіб, якщо після набуття права власності мав можливість усунути небезпеку.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що у випадках, коли майно передане в оренду, суди враховують, чи зберіг власник контроль над його технічним станом. Якщо власник знав про порушення (наприклад, через скарги чи попередження), але не діяв, він несе відповідальність солідарно з орендарем.

Таким чином, згідно з чинним законодавством та усталеною судовою практикою не виключається відповідальність ОСОБА_2 за заподіяння шкоди внаслідок використання свого майна за умови доведення інших необхідних для задоволення позову обставин.

Вирішуючи вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд звертає увагу на наступне.

Позивач оцінює матеріальну шкоду в розмірі 18005,29 грн, посилаючись на комерційну пропозицію ФОП ОСОБА_4 від 20 жовтня 2021 року, яка передбачає утеплення 8 кв. метрів фасаду.

Суд зазначає, що лист ЖЕД № 903 від 22 квітня 2021 року № 903/3897 підтверджує лише «часткове порушення» утеплення, але не містить даних щодо площі пошкодження, його характеру чи необхідності повної заміни. Позивач не подав акту обстеження, висновку сертифікованого експерта чи інших документів, які б обґрунтували обсяг пошкодження та необхідність переутеплення.

Крім того, балкон квартири АДРЕСА_2 , до якого приєднується козирок, не є опалювальним приміщенням, що підтверджується поясненнями сторін у судовому засіданні. Відповідно до п. 2 до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держжитлокомунгоспу України від 24 травня 2001 року № 127/2, балкон є відкритим або заскленим майданчиком, який не призначений для цілорічного проживання і не входить до опалювальної площі квартири. Утеплення балкону є додатковою конструкцією, яка не впливає безпосередньо на теплоізоляцію житлової частини квартири.

Позивач не надав доказів того, що пошкодження утеплення балкону призвело до порушення температурного режиму в житловій частині квартири АДРЕСА_2 . Відсутні акти обстеження умов проживання, висновки сертифікованих спеціалістів чи скарги до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» щодо низької температури, сирості або грибка в житлових приміщеннях. Таким чином, позивач не обґрунтував причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням утеплення та погіршенням умов проживання.

Щодо вимог про компенсацію моральної шкоди суд звертає увагу на наступне.

Позивач оцінює моральну шкоду в 20 000,00 грн, посилаючись на погіршення здоров`я, втрату доходів та психологічний стрес.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичних чи моральних стражданнях, завданих неправомірними діями. Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна і шкода відшкодовується особою, яка її завдає, за наявності вини.

Позивач надав консультативний висновок пульмонолога від 20 лютого 2020 року, який підтверджує діагноз - гострий фаринготрахеобронхіт з бронхоспазмом. Однак цей документ не має вказівок на причинно-наслідковий зв`язок між захворюванням і пошкодженням утеплення. Позивач не подав листків непрацездатності, медичних довідок чи інших документів, які б підтвердили тривалість хвороби, її вплив на працездатність чи зв`язок із умовами проживання.

Оборотні відомості ПриватБанку за лютий-квітень 2020 року дійсно вказують на зменшення доходів Позивача. Проте позивач не довів, що це зменшення спричинене саме пошкодженням утеплення балкону. Суд зазначає, що позов подано в листопаді 2021 року, тоді як період хвороби припадає на лютий 2020 року. У цей період могли діяти інші фактори, зокрема економічні обмеження, пов`язані з пандемією COVID-19, які Позивач не спростував. Наявність причинно-наслідкового зв`язку між втратою доходів і діями Відповідачів не підтверджена.

Щодо психологічного стресу, Позивач не надав доказів, які б підтверджують глибину його моральних страждань, наприклад, висновків психології чи інших документів. Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 757/21185/16-ц від 17 жовтня 2018 року, розмір моральної оцінки визначається з урахуванням обґрунтованих доказів, які підтверджують характер і глибину страждань.

Тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог і в цій частині.

Позивач просив стягнути з Відповідачів 908,00 грн судового збору та 15000,00 грн витрат на правничу допомоги. Проте, враховуючи, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України витрати покладаються на ОСОБА_1 .

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_5 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач-2: ОСОБА_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_6 ; РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: