УХВАЛА

Справа № 564/10/24

05 січня 2024 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, який було зареєстровано 12 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис №1290.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд дійшов до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху з метою усунення недоліків.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що відповідач ОСОБА_2 проживає, за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час згідно відповіді №392810 від 04.01.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, ст. 27 ЦПК України передбачає, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.2 ст.28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Разом з тим, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не підтверджено останнім.

Так, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду від 21 грудня 2007 року вказано, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. До заяви додаються: свідоцтво про реєстрацію шлюбу, копії свідоцтв про народження дітей, а також усі необхідні документи відповідно до заявлених вимог. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК (ст. 185 ЦПК України в редакції Закону N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

З позовної заяви вбачається, що від подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: Сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви, що неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні.

Вказані обставини перешкоджають суду визначити підсудність справи про розірвання шлюбу, та перешкоджають в майбутньому винесенню рішення, яке б відповідало чинному законодавству, оскільки, в разі реєстрації відповідача за межами території Рівненського (Костопільського) району, розгляд справи необхідно буде проводити за нормами чинного законодавства тобто за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Таким чином, з метою недопущення порушення правил підсудності, позивачу слід зазначити у позовній заяві відповідні відомості, за наявності яких позивач вправі звернутися до суду Костопільського районного суду Рівненської області з позовом про розірвання шлюбу за своїм зареєстрованим місцем проживання, підтвердивши такі відомості відповідними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне залишити вказану позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення її недоліків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Керуючись ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши при цьому, що в разі не усунення вищевказаних недоліків в наданий строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяП. В. Олійник