Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4112/24
Провадження №2/711/1642/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Буйновській А.П.,

за участю представника

позивача за довіреністю Блізнєцова Є.А.,

представника відповідача

адвоката Бруса С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 10.12.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода в м. Черкаси на бульв. Шевченка, 367 за участю транспортного засобу OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 та транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Згідно із постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.12.2023 (справа № 711/9255/23) винним в скоєному ДТП визнано ОСОБА_2 .

На момент настання ДТП, автомобіль OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований за договором добровільного страхування форми № 83 серії УБ № 1659472 в ПАТ «НАСК «Оранта».

В свою чергу, відповідальність водія VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/210186557 у ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Позивач зазначає, що вона звернулася до свого страховика ПАТ «НАСК «Оранта» за отриманням страхового відшкодування за договором добровільного страхування (КАСКО).

Згідно з п. 13.15 договору № 83 серії УБ № 1659472, «повна загибель автомобіля» вважається, коли витрати на його ремонт становлять понад 75% дійсної вартості застрахованого ТЗ на дату настання страхового випадку.

З метою визначення розміру понесених позивачем збитків, остання звернулася до судового експерта Березовського А.А., в результаті чого останнім було складено висновок експерта № 19 від 26.01.2024, згідно з яким: - С (ринкова вартість автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання ДТП) = 159 799, 00 грн.; - Свр (вартість відновлювального ремонту OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 без урахування зносу) = 215175,82 грн.; - С пошк. (ринкова вартість автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані) = 41000,00 грн.

Таким чином, належний позивачу автомобіль OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 вважається фізично знищеним. Саме тому розмір страхового відшкодування визначається відповідно до п. 13.16.2 договору № 83 серії УБ № 1659472 та є рівним різниці вартості автомобіля до ДТП та після ДТП. Відтак, 159 799, 00 грн. - 41 000, 00 грн. = 118799,00 грн.

За результатом розгляду страхової справи, ПАТ «НАСК «Оранта» визнали ДТП за участі позивача страховим випадком та сплатили на її користь страхове відшкодування у розмірі 114 895,93 грн. Отже, як зазначено, фактично розмір понесеної позивачем шкоди, за пошкоджений автомобіль відшкодовано. Саме тому, в цій частині вказує, що не має претензій ані до ОСОБА_2 , як винної особи в ДТП, ані до ПАТ «НАСК «Оранта», ані до ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Для відновлення свого порушеного права, позивачем зазначено, що окрім шкоди за пошкоджений автомобіль, були понесеній інші витрати, такі як: витрати на послуги судового експерта Березовського А.А., за складання висновку експерта № 19 від 26.01.2024 в розмірі 5300, 00 грн. Дані витрати підтверджуються актом наданих послуг від 08.02.2024 та квитанцією до прибуткового касового ордера № 19 від 08.02.2024; витрати на послуги СТО, на якому здійснювався експертний огляд, відбувалась дефектовка та стоянка належного позивачу автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 3 000, 00 грн. Дані витрати підтверджуються товарним чеком від 14.02.2024; витрати на послуги евакуатора з місця тимчасової стоянки до СТО, й з СТО до постійного місця стоянки, в загальному розмірі 2000,00 грн. Дані витрати підтверджуються актом виконаних робіт від 14.02.2024, актом виконаних робіт від 15.12.2023, платіжними інструкціями № 0.0..1 та 0.0..1, випискою з ЄДРЮО ФОП та ГФ ФОП ОСОБА_3 .

З метою відшкодування понесених збитків, необхідних для відновлення свого порушеного права, позивач звернулась до відповідача ОСОБА_2 з досудовою вимогою, шляхом направлення її на телефонний месенджер «VIBER». Згодом з цим відповідачем відбулась телефонна розмова, в якій своє рішення щодо задоволення вимог позивача, він не повідомив. Заперечуючи виконувати вимогу, відповідач послався на те, що його відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», а тому за вказані збитки відповідальними є саме страхова компанія.

Згодом, позивач звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» з аналогічною вимогою. У відповідь на вимогу, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» надало листа вих. № 458-Юр від 02.05.2024, яким у повному обсязі відмовлено у виплаті понесених позивачем збитків.

Отже, позивач вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені нею витрати у зв`язку з ДТП у загальному розмірі 10 300, 00 грн.

Внаслідок протиправних винних дій відповідача позивач вказує, що їй, як власнику пошкодженого транспортного засобу, було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у: глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки даний автомобіль використовувався нею як у повсякденному житті, так і під час виконання своїх робочих поїздок. За допомогою пошкодженого автомобіля вона постійно здійснювала поїздки до медичних закладів з метою підтримки власного здоров`я та здоров`я своєї сім`ї. Не можливість використання автомобіля призвела до незапланованих додаткових сімейних витрат, зокрема, на використання громадського транспорту та таксі; тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними та близькими, зокрема, погіршення відносин з родиною внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету на захист власних інтересів, звертатися до суду та захищати протиправно порушені права; зазначені обставини, в які вона була поставлена неправомірними діями відповідача, та спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для її самопочуття і здоров`я, а також сприяли накопиченню негативних психоемоційних та формуванню несприятливих психоматичних змін, які полягають у: емоційній напрузі, знервованості, пригніченості, нестійкому настрою, плаксивості, підвищеній тривожності, образливості, а також наявне погіршення сну; належний позивачу автомобіль був для неї не лише, в звичайному розумінні слова, автомобілем, за допомогою якого вона забезпечувала всі свої життєві потреби, а й мрією, задля досягнення (купівлі) якої докладала чимало зусиль. Відповідно, наразі автомобіль фізично знищений, його ремонт неможливий та недоцільний, фактично улюблена річ перетворилась в металобрухт.

Оскільки в результаті ДТП позивачем були понесені душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням свого майна, а саме автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , вважає за необхідне відшкодувати за рахунок відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Таким чином, позивач просить суд, - стягнути з ОСОБА_2 на свою користь витрати за автостоянку автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 в розмірі 3 000,00 грн.; в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, витрати на оплату авто-товарознавчого дослідження у розмірі 5 300,00 грн.; витрати на послуги евакуатора пошкодженого автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 2000,00 грн.; моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.; судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.05.2024 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім того, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Відповідачем подано відзив на позов, який прийняти судом і, за яким просить у задоволенні позову відмовити. Зазначено, що відповідача постановою суду від 25.12.2023 визнано винним у вчиненні ДТП (справа № 711/9255/23), що ним визнається. Між тим, на момент ДТП автомобіль позивача був застрахований в ПАТ «НАСК «Оранта» за договором добровільного страхування (КАСКО) форми №83 серії УБ №1659472. Відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/3998635 у ПрАТ «СК Євроінс Україна».

Позивач звернулася до судового експерта Березовського А.А., який склав висновок експерта № 19 від 26.01.2024 про те, що автомобіль, належний позивачу є таким, що фізично знищений. Після звернення до страховика ПАТ «НАСК «Оранта», позивач отримала від нього страхове відшкодування у межах страхової суми 114895грн. 93коп.

Крім того, відповідач вказує, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи, дефектування, стоянки та евакуації автомобіля, є необґрунтованими, враховуючи норми п.22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України. Вважає, що непред`явлення позивачем до страховика вимог, що є предметом цього позову, є підставою для відмови у задоволенні позову щодо відповідача ОСОБА_2 . При цьому, саме ПАТ «НАСК «Оранта» повинно було відшкодувати витрати на буксування, дефектовку, стоянку та оцінку автомобіля, у заявленій позивачем сумі. Крім того, позивачем не надано доказів того, що цей страховик розглянув вимоги позивача і прийняло рішення про їх задоволення, чи відмову у їх задоволенні.

Крім того, відповідач вважає позовні вимоги про відшкодування йому моральної шкоди, необґрунтованими. Так, позовні вимоги в цій частині не доведені належними доказами про те, що саме неправомірні дії відповідача спричинили їй психологічних страждань тощо. Також, позивач не була за кермом автомобіля під час ДТП, а тому безпосередньо під час ДТП жодних негативних фізіологічних та психологічних впливів вона не зазнала. На думку відповідача, позивачем не обґрунтовано і розмір моральної шкоди 10000 грн.

Отже, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем через представника, подано відповідь на відзив, яка прийнята судом. Зазначено про право позивача на звернення до ПАТ «НАСК «Оранта» для відшкодування тих збитків, що заявлені до нього наразі - належить виключно позивачу, оскільки правовідносини з цією страховою компанією врегульовані договором добровільного, а не обов`язкового страхування. Що стосується тверджень про відсутність звернення до ПрАТ «СК «Євроінс Україна», то стверджуючи дане, відповідач суперечить сам собі, оскільки, в подальшому, сам вказує про наявність в матеріалах справи листа № 458-Юр від 02.05.2024, яким страхова компанія у повному обсязі відмовила відшкодовувати збитки.

Що стосується позовної вимоги про стягнення витрат за автостоянку та дефектовку автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 3 000,00 грн., то умовами договору добровільного страхування серії УБ № 1659472 від 10.02.2023 відшкодування таких витрат не передбачено. Пунктом 6.6.2 договору відшкодовуються витрати на проведення розрахунку вартості відновлювального ремонту на СТО за письмовим погодженням зі страховиком. Відповідно, витрати на проведення розрахунку вартості відновлювального ремонту на СТО, не є витратами за автостоянку та дефектовку. В свою чергу, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» у задоволенні цієї вимоги також відмовило, про що зазначено у листі № 458-Юр від 02.05.2024.

Таким чином, ані у ПАТ «НАСК «Оранта», ані у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не виникло обов`язку відшкодовувати дані витрати позивачу. Таким чином, обов`язок, щодо відшкодування таких витрат покладається на відповідача.

Щодо позовної вимоги про стягнення витрат на оплату авто-товарознавчого дослідження, у розмірі 5300,00 грн., то зазначено, що пунктом 6.6.3 договору добровільного страхування серії УБ № 1659472 від 10.02.2023 визначено, що ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодовує витрати за проведення експертної оцінки, якщо вона була проведена експертом за письмовим погодженням зі страховиком. Письмового погодження щодо проведення експертної оцінки позивач з ПАТ «НАСК «Оранта» не здійснював. Позивач звертався до ОСОБА_4 самостійно задля визначення понесеного матеріального збитку внаслідок ДТП. Відповідно, у ПАТ «НАСК «Оранта» обов`язку відшкодовувати ці витрати немає.

Зазначено, що сплату страхового відшкодування позивач отримував від ПАТ «НАСК «Оранта» за договором добровільного страхування серії УБ № 1659472 від 10.02.2023. Відповідно, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» власну оцінку не проводила, оскільки вимог щодо сплати страхового відшкодування з боку позивача до них не було. Враховуючи дане, й підстав для сплати витрат за експертизу за приписами ст. 34.3 Закону у ПрАТ «СК «Євроінс Україна», немає. Таким чином, ані у ПАТ «НАСК «Оранта», ані у ПрАТ «СК «Євроінс Україна» обов`язку відшкодувати витрати за експертну оцінку не виникло, дані витрати в повному обсязі підлягають до відшкодування з відповідача, як винної особи.

Стосовно позовної вимоги в частині витрат на послуги евакуатора пошкодженого автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 2000,00 грн., то позивачем у відповіді на відзив зазначено, що за умовами договору добровільного страхування (п. 6.6.1) ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодовує витрати на евакуатор з місця від місця ДТП до місця стоянки або місця ремонту на території України.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що ПАТ «НАСК «Оранта» відповідальна за витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Витрати на послуги евакуатора, що заявлені позивачем до стягнення за рахунок відповідача, були сплачені за евакуацію автомобіля з місця тимчасової стоянки до СТО та з СТО до місця постійної стоянки. Отже, ані ПАТ «НАСК «Оранта», ані ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не повинні відшкодувати позивачу дані витрати, оскільки вони не були спрямовані на евакуацію автомобіля з місця ДТП. Витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП й до місця тимчасової стоянки позивачем також були понесені. Однак, вони не заявляються до відповідача. Оскільки ПАТ «НАСК «Оранта» їх відшкодувала. Витрати, що були понесені на послуги евакуатора, які позивач заявив до відповідача, були зумовлені необхідністю перевезення автомобіля з місця тимчасової стоянки до СТО, на якому здійснена дефектовка та подальший експертний огляд автомобіля. Після цих необхідних дій, автомобіль був перевезений також на евакуаторі з СТО до місця постійної стоянки. Таким чином, витрати на послуги евакуатора в розмірі 2000,00 грн. у повному обсязі обґрунтовані та не перебувають в межах відповідальності ані ПАТ «НАСК «Оранта», ані ПрАТ «СК «Євроінс Україна», а саме тому, відповідач зобов`язаний їх сплатити.

Також, позивачем зазначено, що заявлений розмір моральної шкоди в 10000,00 грн. визначений, виходячи з засад розумності та виваженості, враховуючи тривалість та обсяг спричинених моральних страждань. Задоволення такої вимоги не призведе до фінансового тягаря для відповідача. Натомість, вважає, що всі заперечення відповідача спрямовані виключно на уникнення від відповідальності.

Отже, позивач просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідачем заперечення на відповідь на відзив подані не були.

Третя особа, через представника, подала письмові пояснення по суті позову та відзиву, які прийняті судом. Зазначено, що 22.09.2023 між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та ОСОБА_5 було укладеного договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді полісу № AP/3998635, за яким забезпечено транспортний засіб VOLKSWAGEN Touran, реєстраційний номер НОМЕР_4 .

02.04.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» отримало заяву на виплату страхового відшкодування (у порядку суброгації) в розмірі 114945,93 грн. від ПАТ «НАСК «Оранта».

На обґрунтування вимоги ПАТ «НАСК «Оранта» долучило копії: договору добровільного страхування № 211/2324/13/1659472-12; витягу з Централізованої бази даних МТСБУ; постанови суду та довідки НПУ; заяви про страхове відшкодування ОСОБА_1 від 12.12.2023; протокол огляду транспортного засобу Opel Combo, реєстраційний номер НОМЕР_5 від 26.12.2023; незалежної експертизи; страхового акту та розрахунку страхового відшкодування до нього; платіжного доручення; договору страхування (з додатками); довіреності.

Відповідно до п.13.24 договору добровільного страхування транспортного засобу № 211/2324/13/1659472-12, укладеного між ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_1 щодо транспортного засобу Opel Combo реєстраційний номер НОМЕР_5 , до страховика, який здійснив страхове відшкодування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Розрахунок суми страхового відшкодування було виконано наступним чином: 114 945,93 грн. 3 200,00 грн. = 111 745,93 грн., де: 114 945,93 грн. різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП (з урахуванням розміру регресної вимоги ПАТ «НАСК «Оранта» до ПрАТ «СК «Євроінс Україна»). 3 200,00 грн. розмір безумовної франшизи за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AP/3998635.

26.06.2024 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 111 745,93 грн. за реквізитами, зазначеними ПАТ «НАСК «Оранта» у заяві на виплату страхового відшкодування (у порядку суброгації).

Щодо відшкодування витрат на проведення експертизи, дефектування, стоянку та евакуацію автомобіля 10.02.2023у між позивачем та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу за формою № 83, серія УБ № 1659472, відповідно до якого застрахованим транспортним засобом є OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Відповідно до п. 1.6 договору добровільного страхування, страхова сума складає 170 614,00 грн. В межах даної страхової суми ПАТ «НАСК «Оранта» здійснило страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 114 945,93 грн.

Відповідно до п. 13.24 договору добровільного страхування, до страховика, який здійснив страхове відшкодування в межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, як зазначено, враховуючи вищезазначені умови договору добровільного страхування, до ПАТ «НАСК «Оранта» в межах 114 945,93 грн. перейшло право вимоги до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» як до особи, яка є відповідальною за спричинену шкоду внаслідок ДТП. Пунктом 6.6 договору добровільного страхування визначено, що при настанні страхового випадку, в межах страхової суми, зазначеної в цьому договорі, страховик відшкодовує документально підтверджені: витрати за транспортування (буксирування) від місця настання події до місця стоянки (гаража) або місця ремонту на території України; витрати в межах страхової суми (граничної суми виплати) на проведення розрахунку вартості відновлювального ремонту на станції технічного обслуговування за письмовим погодженням зі страховиком; витрати в межах страхової суми (граничної суми виплати) для експертної оцінки пошкоджень застрахованого ТЗ, якщо оцінка була проведена експертом за письмовим погодженням зі страховиком. З огляду на зазначений вище обов`язок, ПАТ «НАСК «Оранта» за договором добровільного страхування, вимоги про відшкодування ПрАТ «СК «Євроінс Україна» витрат на послуги судового експерта Березовського А.А., послуги СТО, на якому здійснювався експертний огляд та дефектування, стоянку, послуги евакуатора мали бути розглянуті ПАТ «НАСК «Оранта». Водночас, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» не відомо, чи розглядалися ПАТ «НАСК «Оранта» відповідні вимоги, чи приймалося рішення про їх компенсацію чи відмову у ній.

З наданих позивачем документів, як вказує третя особа, не вбачається, що евакуація транспортного засобу здійснювалася з місця ДТП, а отже, витрати, пов`язані з транспортуванням транспортного засобу, в даному випадку, не відшкодовуються, також як і витрати, пов`язані зі стоянкою транспортного засобу, який вважається знищеним.

ПрАТ «СК «Євроінс Україна», як вказано, не отримувало від позивача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду або ж запрошення на огляд пошкодженого майна, у зв`язку з чим страховик не зобов`язаний в такому випадку відшкодовувати витрати на проведення експертизи (дослідження).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав:

встановлено, що 10.12.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода в м. Черкаси на бульв. Шевченка, 367 за участю транспортного засобу OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12.06.2019 НОМЕР_6 ) та транспортного засобу VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого належний позивачу автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Згідно із постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.12.2023 (справа № 711/9255/23) винним в скоєному ДТП визнано ОСОБА_2 . Дане судове рішення набрало законної сили 05.01.2024.

На момент настання ДТП, автомобіль OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований за договором добровільного страхування форми № 83 серії УБ № 1659472 в ПАТ «НАСК «Оранта».

Відповідно до п. 1.6 договору добровільного страхування, страхова сума складає 170614,00 грн.

Згідно з п. 13.15 договору № 83 серії УБ № 1659472, "повна загибель автомобіля" - вважається коли витрати на його ремонт становлять понад 75% дійсної вартості застрахованого ТЗ на дату настання страхового випадку.

Відповідно до п. 13.24 договору добровільного страхування, до страховика, який здійснив страхове відшкодування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 6.6 договору добровільного страхування визначено, що при настанні страхового випадку, в межах страхової суми, зазначеної в цьому договорі, страховик відшкодовує документально підтверджені: витрати за транспортування (буксирування) від місця настання події до місця стоянки (гаража) або місця ремонту на території України; витрати в межах страхової суми (граничної суми виплати) на проведення розрахунку вартості відновлювального ремонту на станції технічного обслуговування за письмовим погодженням зі страховиком; витрати в межах страхової суми (граничної суми виплати) для експертної оцінки пошкоджень застрахованого ТЗ, якщо оцінка була проведена експертом за письмовим погодженням зі страховиком.

Відповідальність водія VOLKSWAGEN TOURAN д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/210186557 у ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Позивач звернулася до свого страховика ПАТ «НАСК «Оранта» за отриманням страхового відшкодування за договором добровільного страхування (КАСКО).

За результатом розгляду страхової справи, ПАТ «НАСК «Оранта» визнало ДТП за участі позивача страховим випадком та 13.03.2024 сплатило на її користь страхове відшкодування, відповідно до страхового акту К-23-23-1023/1 від 13.03.2024 та розрахунку страхового відшкодування у розмірі 114 895,93 грн. Отже, розмір понесеної позивачем шкоди, за пошкоджений автомобіль їй відшкодовано, що нею визнається.

Слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 в цій частині не має претензій до ПАТ «НАСК «Оранта», до відповідача ОСОБА_2 , а також до ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_4 № 19 від 26.01.2024: - С (ринкова вартість автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 на момент настання ДТП) = 159 799, 00грн.; - Свр (вартість відновлювального ремонту OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 без урахування зносу) = 215 175,82 грн.; - С пошк. (ринкова вартість автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 в пошкодженому стані) = 41000,00 грн.

Таким чином, належний позивачу автомобіль OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 вважається фізично знищеним.

Слід зазначити, що висновок експерта здійснений на замовлення учасника справи позивача ОСОБА_1 . Відповідно до акту наданих послуг від 08.02.2024, квитанції до прибуткового касового ордеру №19 від 08.02.2024 ОСОБА_1 сплатила експерту за проведене експертне дослідження та висновок експертизи 5300грн. 00коп.

Позивач 01.04.2024 письмово звернулася до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» щодо здійснення їй виплат: витрати на послуги судового експерта Березовського А.А. 5300грн. 00коп.; витрати на послуги СТО у розмірі 3000грн. 00коп.; витрати на послуги евакуатора у розмірі 2000грн. 00коп.; витрати на послуги фахівця в галузі права 7000грн. 00коп., а всього 17300грн. 00коп., - на що отримала відповідь від 02.05.2024 № 458-Юр, про відсутність підстав для здійснення їй таких виплат.

Як визначено ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство закріплює положення щодо того, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому жодні докази для суду не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За нормами статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому, такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Частина друга статті 1166 ЦК встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як передбачено ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Отже, для відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, достатньо лише трьох підстав: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою.

Відповідно до ст. 980 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

Згідно з положеннями статті 11 ЦК України, заподіяння внаслідок ДТП шкоди зумовлює виникнення правовідносин, у яких право потерпілого на отримання відшкодування завданої шкоди кореспондується з обов`язком винуватця відшкодувати таку шкоду, а за наявності у винуватця договору (полісу) ОСЦПВВНТЗ, яким застраховано його цивільно-правову відповідальність за завдання шкоди майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, такий обов`язок покладається також і на страховика у визначених законодавством межах його відповідальності, адже між винуватцем та його страховиком у такому випадку існують договірні відносини, в яких останній узяв на себе зобов`язання відшкодувати у визначених межах за винуватця завдану потерпілому шкоду з настанням обумовлених страхових випадків.

Слід зазначити, що Закон України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виниклих правовідносин) - є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 цього Закону).

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 цього Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 цього Закону).

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (п.п. 1 п. 1 ст. 28 цього Закону).

Відповідно до ст. 30 вказаного Закону, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) .

Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування (п.34.1 ст. 34 Закону). Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п.34.2 ст. 34 Закону).

Як передбачено п.34.3 ст.34 цього Закону, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти (п.34.4 ст.34 Закону).

Таким чином, за результатами розгляду справи в частині позовних вимог, пред`явлених позивачем до відповідача про стягнення витрат на послуги евакуатора пошкодженого і належного позивачу автомобіля, у розмірі 2000грн. 00коп., підлягають до задоволення. Так, враховуючи зазначені вище норми чинного на час ДТП законодавства, такі витрати не відшкодовуються страховою компанією, а, в даному випадку, покладаються на винуватця ДТП, тобто відповідача по цій справі. Крім того, встановлено, що дані витрати, які фактично понесені позивачем (витрати на послуги евакуатора з місця тимчасової стоянки до СТО, а також з СТО до постійного місця стоянки, в загальному розмірі 2000,00 грн.) підтверджуються актом виконаних робіт від 14.02.2024, актом виконаних робіт від 15.12.2023, платіжними інструкціями №0.0..1 та 0.0..1, випискою з ЄДРЮО ФОП та ГФ ФОП ОСОБА_3 та витягом з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_3 (інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, вантажний автомобільний транспорт).

На думку суду, заперечення відповідача в цій частині позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи і є безпідставними.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат за автостоянку автомобіля, належного позивачу, на суму 3000грн. 00коп., то вони не підлягають до задоволення, оскільки не доведені належними та допустимими доказами. Так, наданий позивачем, як доказ, товарний чек від 14.02.2024, в якому зазначено: «за дефектовку і стоянку автомобіля OPEL COMBO д.н.з. НОМЕР_1 , всього 3000грн. 00коп. без ПДВ», жодним чином не підтверджує обставини, про те, що такі витрати були понесені позивачем за вказані послуги, які би були надані певним СТО.

Що стосується відшкодування позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 моральної шкоди, то слід зазначити наступне:

відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст. 1167 ЦК України).

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Таким чином, норми права дають підстави вважати, що під моральною шкодою фізичної особи слід розуміти наявність такого негативного емоційного сприйняття особою вчинених стосовно неї протиправних дій, що досягло певного психологічного стану фізичних чи душевних страждань (відчуття неспокою, хвилювання, образи, дискомфорту тощо).

ЄСПЛ у справі «THOMA v. LUXEMBOURG» № 38432/97 від 29.03.2001 використав принцип, за яким сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається, зокрема в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Так, у рішеннях «THOMA v. LUXEMBOURG», «CALOCv. FRANCE» та «NIEDBALAv. POLAND» ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку про те, що доведеними є обставини про пошкодження відповідачем рухомого майна, належного позивачу. Відповідно, суд вважає обґрунтованими та доведеними обставини й про те, що йому завдано відповідачем моральної шкоди. Враховується наявність встановлених фактів пошкодження майна позивача, протиправність дій відповідача щодо позивача, глибина душевних страждань (наявність негативних наслідків негативні емоції, пригнічений стан, які досягли рівня страждань, необхідність прикладати додаткових зусиль для організації свого життя).

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує практику ЄСПЛ, принципи розумності, виваженості та справедливості, і вважає обґрунтованим розмір 5000грн. 00коп., а не 10000грн. 00коп., як просить позивач. Як на думку суду, визначений позивачем розмір моральної шкоди не є доведеним та обґрунтованим і є явно завищеним.

Отже, позовні вимоги в частині відшкодування позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_6 моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а саме на суму 5000грн. 00коп.

При подачі до суду позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір на суму 2422грн. 40коп. (квитанція від 22.05.2024), а також витрати за проведення експертизи на замовлення учасника справа на суму 5300грн. 00коп. (висновок експертизи №19 від 08.02.2024, акт наданих послуг від 08.02.2024 та квитанція до прибуткового касового ордеру від 08.02.2024).

Отже, враховуючи норми ст.ст. 133, 139, 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені частково, то судові витрати підлягають до відшкодування відповідачем пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме, - судовий збір - 1090грн. 08коп., витрати за проведення експертизи - 2475грн. 10коп., а всього 3565грн. 18коп.

При цьому, незважаючи на заперечення відповідача щодо вимог про стягнення з нього витрат за проведення експертизи, судом враховані висновки ВП ВС, викладені у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22. Слід зазначити, що висновок експертизи №19 від 087.02.2024 складений експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, на замовлення учасника справи - позивача ОСОБА_1 і поданий до подачі позову. Крім того, такі понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані із розглядом справи і висновки експертизи були враховані при визначенні розміру страхового відшкодування (страховий акт затверджений 13.03.2024), сплаченого позивачу. До того ж, копію такого висновку експертизи надано і третьою особою ПрАТ «СК «Євроінс Україна» разом із письмовими поясненнями на виконання ухвали суду від 24.07.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 876-82, 141, 259, 268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП дані відсутні, місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000грн. 00коп., за послуги евакуатора пошкодженого транспортного засобу 2000грн. 00коп., а всього 7000грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП дані відсутні, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати: судовий збір - 1090грн. 08коп., витрати за проведення експертизи - 2475 грн. 10коп., а всього 3565грн. 18коп.

В іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 10.01.2025.

Головуючий суддя С. М. Позарецька