Справа № 523/7478/23
Провадження №2/523/642/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"27" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2018 року відповідача було визнано батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та було внесено зміни до актового запису про народження дитини. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, внаслідок чого, позивач звернулась до суду та за її позовом було ухвалено рішення щодо стягнення аліментів на утримання сина в розмірі: частини його заробітку (доходу). Однак, відповідач рішення суду не виконує, заборгованість по аліментам становить: 112 277 гривень, 59 коп.

Разом з цим, крім ухилення відповідача від сплати аліментів, відповідач ухиляється від виховання сина, не приймає участі в його житті, не цікавиться його здоров`ям, розвитком тощо.

На підставі викладеного позивач просить: позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.05.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду, призначено у справі підготовче засідання.

На адресу суду 17.01.2024 року (вх. № 1642) надійшов лист Пересипської районної адміністрації Одеської ради щодо можливості розгляду справи за відсутності третьої особи та прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини з наданням висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносного неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.52,53-56).

Ухвалою суду від 18 січня 2024 року підготовче провадження по справі закрито, призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, разом з цим, звернулась на адресу суду з заявою щодо можливості розгляду справи у її відсутності, згідно якої просила позов задовольнити (а.с.78).

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місце реєстрації, раніше, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48-49) та «за закінченням терміну зберігання» (а.с.72-73), відповідач відзиву на позовну заяву не надав, не повідомив про причини не явки. Згідно висновку органу опіки та піклування судом встановлено, що відповідач обізнаний щодо розгляду цивільної справи з приводу позбавлення його батьківських прав, до органу опіки надав пояснення, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно дитини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації ОМР про слухання справи повідомлений, представник надав лист щодо можливості розгляду справи у відсутність третьої особи (а.с.52).

Таким чином судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, позивач та представник третьої особи звернулись із заявами про слухання справи за їх відсутності, відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини не явки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові докази в їх сукупності, висновок органу опіки та піклування, дійшов висновку щодо можливості задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 309. Батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Свідоцтво про народження видане повторно 23.11.2023 року, серія НОМЕР_1 (а.с.75).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису про народження № 309 внесено зміни, а саме: ОСОБА_6 - змінено на ОСОБА_7 . Підстава для внесення змін - рішення про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження № 523/6863/17 від 18.09.2018 року (а.с.76-77).

Так, згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2018 року (справа № 523/6863/17) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини, стягнення аліментів було задоволено.

Визнано ОСОБА_2 , 1978 року народження батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Внесено зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 309 від 18.02.2009 року, вказавши батьком дитини « ОСОБА_2 , 1978 року народження, громадянина України» та вказавши прізвище дитини як « ОСОБА_7 », виключивши відомості про ОСОБА_8 як батька дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.05.2018 року до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також судом встановлено, що ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2018 року - виправлено описку в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси 18.09.2018р. по справі № 523/6863/23, замінивши по всьому тексту судового рішення помилково зазначені прізвища позивача та відповідача, а саме позивача з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » та відповідача з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_7 ».

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Таким чином, судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до суду з позовними вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина, позивач зазначила, що відповідач, як батько сина ухиляється від виховання дитини, не приймає участі в його житті, не цікавиться його здоров`ям, розвитком, не сплачує аліменти на утримання дитини. Сукупний розмір заборгованості по аліментам станом на листопад 2023 року становить - 139 583, 84 гривні.

На підтвердження обставин щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів позивач надала низку документів виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3, згідно яких встановлено, що сукупний розмір заборгованості по аліментам станом на листопад 2023 року становить - 139 583, 84 гривні (а.с.59-60). Постановою державного виконавця від 23.03.2023 року було накладено штраф на боржника, якою на користь стягнувача з боржника стягнуто штраф у розмірі: 22 455, 52 грн. (а.с.18).

Згідно характеристики учня 8-М класу Одеського ліцею № 40 ОСОБА_13 веде активну участь у класі, відповідальний, цілеспрямований, доброзичливий, товариський. Мати дитини приділяє належу увагу вихованню та навчанню сина, цікавиться його навчальними досягненнями та поведінкою в ліцеї, відвідує батьківські збори (а.с.21).

Згідно довідки КНП «Дитяча міська поліклініка № 2» ОМР встановлено, що мати займається здоров`ям сина. Відповідно до довідка Української федерації «ДЗЮ-ДЗЮЦУ» забезпечує дитині фізичний розвиток (а.с.23).

Судом досліджено висновок органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, згідно якого зазначено, що батько ОСОБА_2 категорично проти позбавлення його батьківських прав відносно сина, зазначив, що мати дитини не дає можливості спілкуватись з сином. На засідання комісії не з`явився. Згідно досліджених доказів на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Пересипської районної адміністрації ОМР (протокол засідання від 14.12.2023 року № 19) керуючись ст. 164 СК України, постанови № 3 Пленуму Верховного суду від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.53-56).

Щодо пояснень відповідача наданих до органу опіки та піклування з приводу перешкод позивача у спілкуванні з дитиною, суд критично оцінює дані твердження, оскільки відповідачем не надано до суду доказів щодо подання позову з приводу визначення порядку участі у спілкуванні з дитиною, не подано відзиву на позовну заяву не надано будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, а відтак суд не приймає до уваги дані обставини, як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, судом встановлено, що вихованням та розвитком дитини займається мати, батько фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, судом встановлено, що відповідач має значну заборгованості по сплаті аліментів, не надав доказів та заперечень з приводу позову, не висловив позицію щодо заявлених позовних вимог.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину.

Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Судом встановлено, що дитина проживає та перебуває на утриманні позивача, вихованням та утриманням сина займається його мати.

Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Приписами ст. 171 СК України передбачено врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, так. ч. 1 ст. 171 цієї норми зазначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач виявив ознаки стійкого небажання підтримувати особисті відносини з сином, не виявляє піклування про нього, не піклується про його духовний та фізичний розвиток, не сплачує аліменти. Вихованням сина у повній мірі займається мати.

Вказане свідчить про свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування своїми обов`язками.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки, не цікавиться життям сина, не приймає участі в його вихованні, не відвідує та не спілкується з дитиною у будь-який спосіб без поважних причин, що свідчить про свідоме ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

В силу положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають до стягнення судові витрати у розмірі: 1 073,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 55, 56, ЦК України, ст.ст. 150, 155, 164-166, 171 СК України, ст. 3, 9 Конвенцією про права дитини, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-81, 247, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) - на користь держави судовий збір у розмірі: 1 073, 60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06.03.2024 р.

Суддя: