137/225/24
У Х В А Л А

23.02.2024 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Літинського районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2024 головуючим суддею у справі визначено суддю Верещинську Я.С.

До відкриття провадження у вказаній цивільній справі головуючим суддею Верещинською Я.С., з метою запобігання виникненню сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді, заявлено самовідвід, який мотивовано тим, відповідачка за поданим позовом ОСОБА_2 працює на посаді консультанта суду у Літинському районному суді Вінницької області, що є обставиною, що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст.36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч.1, 2 ст.40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє самовідвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.06 №2006/23 суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до п.3.2 зазначених принципів спосіб дій та поведінка судді мають підтримувати впевненість суспільства в чесності та непідкупності судових органів. Недостатньо просто чинити правосуддя, потрібно робити це відкрито для суспільства.

Відповідно до п.4.3 суддя уникає ситуацій, що могли б викликати обґрунтовану підозру чи створити видимість наявності у судді певних схильностей чи упередженого ставлення.

Таким чином, судді недостатньо бути об`єктивно неупередженим до справи. Необхідною умовою є впевненість осіб, про неупередженості суду, який розглядає їх справу.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України, закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

З наведеного слідує, що самовідвід є обов`язком судді з метою забезпечення гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення судочинства.

Задля уникнення будь-яких непорозумінь при вирішенні даного спору головуючий суддя має бути відведений заради виключення можливості стверджувати про сумнів щодо його об`єктивності та упередженості, а також уникнення конфлікту інтересів.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення гарантій учасників справи на справедливий судовий розгляду незалежним і безстороннім судом, з метою усунення будь-яких сумнівів та підстав для звинувачень в необ`єктивності чи упередженості суду при розгляді справи, доходжу висновку про необхідність задоволення заяви судді про самовідвід та передачу цивільної справи до канцелярії для здійснення повторного автоматичного розподілу.

Керуючись ст. 36, 39, 40, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Літинського районного суду Вінницької області Верещинської Я.С. від розгляду цивільної справи №137/225/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Цивільну справу №137/225/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, передати до канцелярії Літинського районного суду Вінницької області для здійснення повторного автоматичного розподілу у порядку, визначеному ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:Я. С. Верещинська