печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Андрієнко І.І.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 32 053,49 грн., визначити розмір моральної шкоди та зобов`язати відповідача відшкодувати її, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29.04.2018 року в м. Києві по бульв. Лесі України, буд. 24 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобіля «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Оскільки на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - ПАТ «НАСК «ОРАНТА») на підставі договору про обов`язкове страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач звернувся до відповідача та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з вимогою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, що мала місце 29.04.2018 року. Листом ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 16.11.2018 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що транспортний засіб «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на митну територію України було ввезено UAB «Megatrus» та на дату ДТП не був зареєстрований в органах МВС, отже не можна вважати, що водій ОСОБА_2 на момент настання ДТП правомірно володів транспортним засобом. Крім того, за результатами розгляду скарги позивача на дії ПАТ «НАСК «ОРАНТА», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг листом від 27.02.2019 року повідомила ОСОБА_1 відсутність правових підстав для застосування заходів впливу до ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Оскільки завдані позивачу збитки не були відшкодовані, ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРМА МОТОРС» (далі - ТОВ «АРМА МОТОРС») для визначення розміру вартості робіт для відновлення пошкодженого автомобіля «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до рахунку ТОВ «АРМА МОТОРС» № НОМЕР_3 від 28.03.2019 року становить 32 053,49 грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Крім того, позивач зазначає, що йому завдано моральну шкоду у зв`язку із пошкодженням його майна, яка полягала у душевних стражданнях та хвилюванні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2019 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.

На виконання ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 02.04.2019 року та 26.04.2019 року повторно судом було зроблено запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи та 18.06.2019 року одержано відповідь.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.12.2019 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви та зазначено про зменшення позовних вимог в частині, що стосується моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03.12.2019 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, та підготовче засідання у справі призначено на 17.06.2020 року.

29.04.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, оскільки ДТП мала місце 29.04.2018 року, а огляд автомобіля «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відбувся 09.11.2018 року, тобто через 6 місяців з моменту ДТП. Вказує, що здійснював експлуатацію автомобіля «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить компанії UAB «Megatrus», без відповідної правової підстави. Посилаючись на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 05.09.2018 року у справі № 534/873/16-ц, вважав, що відшкодовувати шкоду, завдану внаслідок ДТП, що мала місце 29.04.2018 року повинен саме власник автомобіля, тобто компанія UAB «Megatrus».

20.05.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій останній зазначає, що посилання ОСОБА_2 , викладені у відзиві на позовну заяву є безпідставними та необґрунтованими, оскільки огляд пошкодженого автомобіля «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проводився через 5 днів після настання ДТП. Вважає, що відповідач намагається уникнути відповідальності.

15.06.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копію довіреності його представника - ОСОБА_3 .

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2020 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву; відповідь на відзив, та відповідно ч. 5 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 02.11.2020 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - третя особа, ПАТ «НАСК «ОРАНТА»).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2020 року у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача та залученням до участі у справі третьої особи, відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 11.02.2021 року.

18.12.2020 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від третьої особи надійшли пояснення щодо позову, в яких представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» проти позову заперечував, оскільки заявлена позивачем сума стягнення страхового відшкодування не підтверджена належними доказами та відсутні належні докази оплати позивачем вартості ремонту. Вказує, що 02.05.2018 року представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що складено протокол (акт) огляду. Крім того, на підставі заяви позивача від 05.11.2018 року проведено додатковий огляд вказаного транспортного засобу, про що також складено протокол (акт) огляду, які були власноруч підписані позивачем без зауважень. На підставі вищевказаних протоколів (актів) огляду складено автотоварознавче дослідження № АО 6754 ВН-2+дод від 15.11.2018 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, що мала місце 29.04.2018 року становить 8 870,48 грн. Разом з тим, листами ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 26.07.2018 року та 16.11.2018 року ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність правових підстав для визнання події страховим випадком та відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

11.02.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гонтарєва Р.М. надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача і залучення третьої особи у справі, в якій останній, просить замінити неналежного відповідача ОСОБА_2 на ПАТ «НАСК «ОРАНТА», залучивши ОСОБА_2 до участі у справі у якості третьої особи.

Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2021 року приєднано до матеріалів справи пояснення третьої особи щодо позову, та, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 24.05.2021 року.

24.05.2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гонтарєва Р.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі - відповідач, ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), виключено Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» зі складу третіх осіб у даній цивільній справі, залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2 ).

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2021 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 25.10.2021 року.

22.10.2021 на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гонтарєва Р.М. надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії постанови Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2018 року у справі № 757/22454/18-п.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2021 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 24.03.2022 року.

24.03.2022 року справу знято зі складу у зв`язку із наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, суддів та працівників апарату суду через військову агресію Російської Федерації проти України, та підготовче засідання призначено на 07.07.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.07.2022 року, у зв`язку з неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час і місце підготовчого засідання, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 198, п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 05.12.2022 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, та справу призначено до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 21.02.2023 року.

09.02.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надійшли заперечення проти позовних вимог, в яких представник відповідача проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, оскільки заявлена позивачем сума матеріальної шкоди не підтверджена належними доказами та рахунки виставлені не суб`єктом оціночної діяльності. Крім того, відсутні належні докази оплати позивачем вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.02.2023 року, у зв`язку із неявкою учасників справи, щодо яких відсутні відомості про вручення їм повідомлення про дату, час та місце судового засідання, згідно п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 23.05.2023 року.

21.02.2023 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гонтарєва Р.М. надійшло повідомлення про можливе запізнення в судове засідання та причини невчасного прибуття, яке було передано головуючому судді 23.02.2023 року.

21.02.2023 року на електронну пошту Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Слободянюка В.В. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи, яка була передана головуючому судді 23.02.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.05.2023 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача, згідно п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 14.11.2023 року.

23.05.2023 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гонтарєва Р.М. надійшло повідомлення про можливе запізнення в судове засідання та причини невчасного прибуття, яке було передано головуючому судді 24.05.2023 року.

14.11.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві та судове засідання призначено на 22.02.2024 року.

22.02.2024 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному та судове засідання призначено на 30.04.2024 року.

30.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Гонтарєва Р.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій останній зазначив, що просить позов задовольнити.

В судове засідання 30.04.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві від 30.04.2024 року просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника.

Оскільки, згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_4 на праві власності належить автомобіль «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданим 06.12.2018 року (том 1 а. с. 7).

29.04.2018 року в м. Києві по бульвару Лесі України. Буд. 24 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та автомобіля «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що підтверджується копією протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 425947 від 29.04.2018 року (том 1, а. с. 9).

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2018 року у справі № 757/22454/18-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (том 1, а. с. 161).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 4 Закону, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, потерпілі.

Згідно п. 17.1 ст. 17 Закону, страховики зобов`язані укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір «Зелена картка») відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Цивільно-правова відповідальність власника ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на підставі полісу обов`язкового страхування-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/9574607 (том 1, а. с. 134).

Як визначено у п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 9.1 та п. 9.2 ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Листами від 26.07.2018 року за вих. № 369-03 та від 16.11.2018 року за вих. № 09-02-16/8324, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» повідомило ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з тим, що транспортний засіб «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , було ввезено на митну територію України компанією UAB «Megatrus», у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відсутні докази того, що ОСОБА_2 правомірно володів вказаним транспортним засобом на момент настання ДТП та його відповідальність була застрахована за договором АК/9574607, а транспортний засіб був забезпечений у розумінні вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (том 1, а. с. 117 - 118).

Відповідно п. 31.1 ст. 32 Закону, страховик або МТСБУ не відшкодовує: 32.1. шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначений ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України, добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним поки не буде доведено протилежне.

Відтак, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, презюмується законність володіння таким транспортним засобом. При цьому, відповідачем ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності реєстраційних документів у водія забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент ДТП, чи доказів відсутності посвідчення водія у фізичної особи ОСОБА_2 .

Відповідно до п 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Отже, за наявності у водія транспортного засобу реєстраційного документа на цей транспортний засіб, законність володіння таким транспортним засобом презюмується.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.04.2019 року у справі № 910/14693/17.

Посилання ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на положення ст. 380 Митного кодексу України щодо незаконного володіння (управління) забезпеченим транспортним засобом є необґрунтованим, оскільки відповідачем належними та допустимі доказами не доведено, що ОСОБА_2 керував відповідним транспортним засобом без належного дозволу. При цьому, на думку суду, страховик повинен був усвідомлювати ризик тих наслідків, які можуть випливати за наслідками укладення такого договору в контексті принципів цивільного законодавства щодо обов`язковості виконання зобов`язання сторонами.

Крім того, суд зазначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Доказів визнання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/9574607) недійсним суду не надано.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Отже, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах ліміту, передбаченого договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності.

Щодо визначення розміру страхового відшкодування, суд зазначає наступне.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

30.04.2018 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» з повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду, що мала місце 29.04.2018 року (том 1 а. с. 121).

Як визначено у п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

На виконання зазначених вимог 02.05.2018 року представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було оглянуто автомобіль «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що складено протокол (акт) огляду транспортного засобу від 02.05.2018 року, який було підписано без зауважень ОСОБА_1 (том 1, а. с. 122).

Крім того, 09.11.2018 року представником ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було оглянуто автомобіль «РЕНО ЛОГАН», реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що складено додатковий протокол (акт) огляду транспортного засобу від 09.11.2018 року, який так само було підписано ОСОБА_1 без зауважень (том 1, а. с. 123).

Як визначено у ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як визначено у ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Разом із тим, суд критично ставиться до наданої позивачем копії рахунку ТОВ «АРМА МОТОРС» № МІЛ00059823 від 28.03.2019 року, як на підтвердження розрахунку та оплати проведеного ремонту, оскільки з наданих документів неможливо встановити їх співвідношення із заявленою сумою відшкодування.

Крім того, судом враховано, що позивач не звертався до суду з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення дійсного розміру матеріального збитку, завданого належному йому автомобіля на момент ДТП.

У постанові Верховного суду від 25.03.2019 року у справі № 591/3152/16-ц зазначено, що факт проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля та проведення позивачем оплати за його проведення підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією про сплату грошових коштів.

Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 року у справі №753/19288/14-ц дійшов висновку, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. При цьому особою, яка має право на відшкодування збитків у разі проведення відновлювального ремонту, є саме та особа, шо понесла відповідні витрати.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів як то акт виконаних робіт та здійснення оплати ремонту автомобіля на підтвердження спричинення матеріальної шкоди у заявленому розмірі.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в позові відмовлено, а учасниками справи не надано доказів на підтвердження понесення судових витрат, то судові витрати, які підлягають розподілу між сторонами, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 9, 17, 22, 29, 38, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1188 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 82, 133-141, 259, 263-265, 273, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА», адреса: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, корпус Г, .

Третя особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 27.05.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко