Провадження № 2/742/71/24
Єдиний унікальний № 742/4889/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Циганка М.О., за участю: секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) від суми несплачених аліментів,

установив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) від суми несплачених аліментів.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, на користь якої стягуються аліменти з відповідача в розмірі 1/6 частини його доходів до повноліття сина. Оскільки, відповідач рішення суду не виконує, внаслідок чого у нього станом на липень 2023 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 119005 грн. 92 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем, тому позивач керуючись положеннями ст.196 СК України і просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з 01 липня 2020 року по 31 липня 2023 року, включно, в розмірі 119005 грн. 92 коп.

05.12.2023 представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнають частково, вказуючи що відповідач є військовим, планомірно погашає виниклу заборгованість зі сплати аліментів, на сьогоднішній день він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину та батьків похилого віку з тяжкими захворюваннями, тому просять зменшити розмір пені до 10000,00грн (а.с.27-37).

Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно її письмової заяви просила розгляд справи проводити без її участі та уточнивши позовні вимоги, зменшивши розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів відповідачем до 18000грн. 00коп..

Відповідач в судове засідання також не з`явився, проте його представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, уточнені позовні вимоги визнають та просять суд їх задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 20.07.2009 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Відповідно до рішення Прилуцького міськрайонного суду Ченігівської області від 09.10.2023 року, зменшено розмір стягуваних з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліментів на користь ОСОБА_1 , визначених виконавчим листом Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09.02.2011 року №2-162/2011 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на відповідний вік дитини починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 19.01.2024 року, наданих Прилуцьким відділом державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 станом на грудень 2023 року становить 127071 грн. 51 коп..

Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.5 Рівноправність подружжя Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При цьому, ч.2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття (ч.4 ст.194 СК України).

При цьому суд враховує, що у відповідності до положень ч.1 ст.196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, враховуючи уточнені та зменшені позовні вимоги, які визнаються відповідачем, і тому суд не вбачає підстав для дослідження та перевірки наданого позивачем розрахунку пені, те, що відповідач мав можливість сплачувати аліменти відповідно до рішення суду щомісячно у визначеному розмірі, однак допустив заборгованість, тому позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені), та приходить до висновку, що уточнений позивачем розмір неустойки (пені), який становить 18000 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України судові витрати у справі слід стягнути з відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 247, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки(пені) від суми несплачених аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів в розмірі 18000 грн 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Максим ЦИГАНКО