КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 761/36760/15-ц

номер провадження 22-ц/824/6971/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівМостової Г.І., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
розглянуву відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року /суддя Сіромашенко Н.В./

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться справа № 761/36760/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним.

Ухвалою суду від 04.02.2016 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

02.06.2017 до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Ухвалою суду від 02.06.2017 прийнято зустрічну позовну заяву до спільного провадження із первісним позовом та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження із первісним.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним залишено без розгляду. /т. 3 а.с. 19-22/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що матеріали справи не містять заяви про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Наголошував на позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 18.10.2023 р. по справі № 161/8287/22, про те, що за відсутності заяви учасника справи про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, таке повідомленням не є доказом належного інформування відповідача про дату, час і місце судового засідання. Вказував і на те, що довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» (том 2, а.с. 232) складена та підписана невідомою особою, без зазначення прізвища, ініціалів та посади особи, що її склала та підписала. ОСОБА_1 не заявляла суду про намір отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, додатком «Viber» не користується. Відповідно висновок суду першої інстанції про те, що позивач за зустрічним позовом повторно без поважних причин не з`явилася у призначене на 18.09.2023 о 13.30 год. судове засідання, не відповідає обставинам справи та спростовуються матеріалами справи, а отже у суду не було законних підстав для залишення зустрічного позову без розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Постановляючи оскаржену ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції вказував, що в судове засідання, яке було призначено на 28.03.2023 о 13.00 год позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не з`явилася, сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

У призначене на 18.09.2023 о 13.30 год. позивач повторно не з`явилася, також, сповіщена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомляла.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 3 ст. 13 ЦПК України про те, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 43 ЦПК України передбачені права та обов`язки учасників справи. Учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб. Користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю варто розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи;

Відтак норми ч. 5 ст. 223 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дисциплінують позивача як ініціатора судового розгляду, стимулюють його належно користуватися своїми процесуальними правами, щоб не допустити затягування розгляду справи.

Поряд з цим, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02).

Відтак, суд зобов`язаний відповідним чином реагувати на недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки до суду належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі.

Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору, зокрема, забезпечує захист інтересів відповідача, який вимушений витрачати час, кошти на свою чи представника явку в судові засідання.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 754/16126/16 (провадження № 61-17043св21), від 20 травня 2022 року у справі № № 753/8582/19-ц (провадження № 61-20040св21).

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, належним чином сповіщена позивач повторно не з`явилася на розгляд справи, причини такої неявки суду не повідомила та від неї не надходило заяв про розгляд справи за її відсутності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення зустрічного позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги, про неналежне повідомлення позивача за зустрічним позовом про розгляд справи, апеляційним судом відхиляються з таких підстав.

Так, на 18.09.2023 року адвокат Бороденко О.А. - представник ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить його клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з хворобою, доказів до клопотання не долучено. /т. 2 а.с. 243/

На 28.03.2023 р. судова повістка ОСОБА_1 направлена на номер 02 /т. 2 а.с. 232/.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 про направлення кореспонденції нею вказано АДРЕСА_1 та зазначений вказаний вище номер телефону. /т. 2 а.с. 58/

Позов у провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває з 04.12.2015 року, зустрічний позов подано 02.06.2017 р. /т. 2 а.с. 21/, інтереси ОСОБА_1 представляє адвокат Бороденко О.А.

З урахуванням інтервалів відкладення судових засідань з 16.09.2022 року, про яке адвокат був повідомлений, про що свідчить відповідна розписка /т. 2 а.с. 219/ та яке не відбулось у зв`язку з розглядом клопотань про невідкладні слідчі дії /т. 2 а.с. 223/ до дати відкладення 28.03.2023 р., тобто протягом пів року, адвокат мав можливість належним чином використати свої процесуальні права та дізнатись дату судового засідання, в разі проявлення належного інтересу до справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях, правильне по суті рішення суду першої інстанції, з урахуванням строків розгляду даної справи та ухваленого рішення по суті, не може бути скасоване з формальних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: