Справа № 570/6269/24
Номер провадження 2/570/1863/2024
У х в а л а

20 грудня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гнатущенко Ю.В., перевіривши виконання вимог статтей 175-177 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

До Рівненського районного суду надійшла вказана позовна заява.

Згідно ч.4 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211,20 грн.

Водночас, позивач подав до суду заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на статус ВПО, наявність ІІІ групи інвалідності та те, що він є пенсіонером. Зазначає, що просить суд звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з скрутним матерільним становищем.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті - враховуючи майновий стан сторони.

Однак, позивачем не надано суду доказів, які б підтвержували передбачені вище підстави для звільнення від сплати судового збору, визначені у п.1-3 ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Позивач зазначає, що він є ВПО, про що долучає докази (довідка про ВПО), а також інвалідом ІІІ групи (витяг з Дії).

Так, право на отримання допомоги на проживання мають внутрішньо переміщені особи (далі - ВПО) відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 (далі - Порядок).

Відповідно до п.2 Порядку, з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 січня 2024 р. № 94, виплата допомоги на проживання ВПО продовжується автоматично з 1 лютого 2024 р. на один місяць без додаткового звернення для осіб, у яких у січні 2024 р. закінчився шестимісячний період отримання такої допомоги; допомога на проживання ВПО, які мають на неї право та звернулися за продовженням її виплати з особисто поданою заявою у лютому - квітні 2024 р., призначається і виплачується починаючи з 1 березня 2024 року.

Вирішуючи заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору суддя виходить з такого.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, згідно ч.4 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» передбачена ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1211,20 грн.

Підстави для відстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначені у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, підставою для відстрочення сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінивши повідомлені стороною позивача обставини та надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, який позбавляє його можливості сплатити судовий збір за позовну заяву у вказаному розмірі.

Так, позивач, посилаючись на статус ВПО та наявність ІІІ групи інвалідності не зазначив про відсутність у нього доходу від перебування у зазначених вище соціальних групах та доказів на підтвердження вказаних обставин не надав.

Крім того, доказів того, що розмір його доходу не дозволяє йому сплатити судовий збір, позивач суду не подав, оскільки довідка про доходи позивача, а також довідки про суми виплаченої пенсії по інвалідності та допомоги особам, які мають статус ВПО, до заяви про звільнення від сплати судового збору не додані.

Наданий позивачем витяг пенсійного посвідчення по інвалідності 3 групи з Дії не є повним та розгорнутим, не містить дати встановлення інвалідності, а також строку дії посвідчення (строкове чи безстрокове); а також витяг довідки переселенця з Дії від 07.04.2023 року, не підтверджують в повній мірі саме майновий стан позивача, не є достатніми доказами відсутності у нього інших джерел доходу.

Крім того, із самої суті позову вбачається, що позивач орендує у відповідача земельну ділянку, на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна, який перебуває у власності позивача (п.3 Договору оренди землі від 01.09.2021). Позивач (орендар) має право на отримання продукції і доходів (п.30 Договору), а також зобов`язаний був у 15-денний строк після державної реєстрації права оренди земельної ділянки, надати копію договору відповідному органу державної податкової служби (п.31 Договору).

За таких обставин, суд не знаходить законних підстав для звільнення позивача від сплати судового збору і вважає, що в даному випадку сплата судового збору не ускладнює останньому доступ до правосуддя таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та переслідує законну мету.

Частиною 5 ст.177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачу необхідно подати до суду копії долучених до позовної заяви доказів належної якості друку, зміст яких можливо дослідити, зокрема копію договору оренди землі від 01.09.2021, акт прийому-передачі від 01.09.2021, витяг з реєстру речових прав від 05.11.2021 року № 283195544.

Долучені до позовної заяви копії вказаних документів є низької якості, зміст яких неможливо дослідити, а відтак не можуть вважатися належними доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За викладених обставин суд дійшов висновку про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам, встановленим ч.1, 5 ст.177 ЦПК України.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху та надати термін на усунення недоліків.

Відповідно до положень статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.175, ст.ст. 177, 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дядьковицької сільської ради Рівненського району Рівненської області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому даної ухвали .

В разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків заява вважатиметься неподаною і повертатиметься позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гнатущенко Ю.В.