Справа № 653/1012/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рєпіна К.К.,

за участю секретаря судових засідань Проворової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні питання про відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі №653/1012/21 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі №653/1012/21, яка перебувала у провадженні Генічеського районного суду Херсонської області.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2023 року відкрито провадження у справі про відновлення втраченого судового провадження з ініціативи суду.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Від представника АТ «Державний ощадний банк України» надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Розглянувши питання про відновлення втраченого судового провадження цивільної справи №653/1012/21, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно дост.489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ст. 490 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Згідно зіст.493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

При вирішенні питання про відновлення судового провадження суд враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

За змістом розділу Х «Відновлення втраченого судового провадження» ЦПК України обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, законодавцем віднесено на розсуд суду. Так, відповідно до частини першої статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У зв`язку з цим слід враховувати, що обсяг документів втраченого судового провадження, які підлягають відновленню, залежить від мети такого відновлення. Для оскарження судового рішення, його перегляду за нововиявленими обставинами необхідним є не лише відновлення самого рішення, а й відновлення письмових доказів у справі, які досліджувалися судом і результати оцінки яких відображені у такому рішенні.

Незалежно від заявленої мети відновлення втраченого судового провадження, резолютивна частина ухвали про відновлення такого провадження обов`язково має містити повний текст відновленого судового рішення, яким було закінчено провадження у справі, оскільки наведений судом текст відновленого рішення у справі фактично замінює його втрачений оригінал.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 29 листопада 2019 року у справі № 2-2062/11 (провадження № 61-23154св18), від 05 грудня 2018 року у справі №2-879/10 (провадження №61-6618св18).

Вирішуючи питання відновлення втраченого судового провадження справи №653/1012/21 у частині рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04 листопада 2021 року, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 30.05.2023 № 566/0/15-23 змінила територіальну підсудність судових справ Генічеського районного суду Херсонської області на Херсонський міський суд Херсонської області.

На даний час м.Генічеськ у якому розташований Генічеський районний суд Херсонської області є окупованою військами рф територією. Матеріали цивільної справи № 653/1012/21 у Херсонському міському суді Херсонської області відсутні.

Згідно листа В.о. голови Херсонського міського суду Херсонської області від 23.08.2023 № 02-15/116/2023, відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» цивільна справа №653/1012/21 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, перебувала в провадженні Генічеського районного суду Херсонської області, 04.11.2021 по вказаній справі винесено рішення. 09.02.2022 року рішення з виконавчим листом направлено представнику АТ"ОЩАДБАНК"

Крім того, рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04.11.2021 року у справі №653/1012/21 оприлюднено в установленому законодавством порядку та, відповідно, міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, повний доступ до якого судом отримано самостійно.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за можливе відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №653/1012/21 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, у частині рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04.11.2021 року у справі №653/1012/21, оскільки метою відновлення втраченого судового провадження є вирішення питання щодо видачі дублікату виконавчого листа, який було видано на підставі зазначеного рішення.

Керуючись ст.ст. 353, 354, 488-490,493,494, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження у цивільній справі №653/1012/21 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в частині рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04.11.2021 року у справі №653/1012/21.

Вважати наявними у справі наступні процесуальні документи:

-Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 04.11.2021 року у справі №653/1012/21 текст якого наведено нижче.

Справа № 653/1012/21

Провадження № 2/653/742/21

РІШЕННЯ

іменем України

04 листопада 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мироненко Т.А., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 28.11.2014 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №375265. 08.09.2015 року укладено додатковий договір №1 до основного договору №375265 від 28.11.2014 року, яким встановлено та надано кредит в сумі 12000,00 грн., з процентною фіксованою ставкою 24% річних.

Проте, ОСОБА_1 значний період порушує умови Кредитного договору, не сплачує кредит, проценти за його користування, пені, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 13 323,22 грн., яка складається з: суми основної заборгованості (основного боргу) 11 464,30 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 1 210,56 грн., комісії 14,00 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 85,46 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 473,96 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 60,74 грн., суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 14,20 грн.

Таким чином, АТ «Ощадбанк» просило суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом в розмірі 13 323,22 грн. та судовий збір у сумі 2270,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ч.1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст.6, ч.1 ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що 28.11.2014 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою №375265.

Для користування картковим рахунком ОСОБА_1 . Банком було оформлено та видано платіжну картку.

08.09.2015 року укладено додатковий договір №1 до основного договору №375265 від 28.11.2014 року яким встановлено та надано кредит в сумі 12000,00 грн., з процентною фіксованою ставкою 24% річних та з процентною ставкою за несанкціонованим овердрафтом 40% річних у випадку його виникнення. Відповідно до п.1.1.5 сторони погодили, що сплату процентів, обов`язкового щомісячного платежу, комісійних винагород та інших платежів, передбачених договором здійснюється у строки, передбачені Правилами. У разі відсутності на рахунку Клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитні кошти у сумі 12000,00 грн, були надані АТ "Ощадбанк" відповідачеві ОСОБА_1 , які він використав у повному обсязі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак ОСОБА_1 систематично не виконував взяті на себе за кредитним договором №375265 зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі погашення кредиту, станом на 22.03.2021 року доступив заборгованість в сумі 13 323,22 грн., яка складається з: суми основної заборгованості (основного боргу) 11 464,30 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 1 210,56 грн., комісії 14,00 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 85,46 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 473,96 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 60,74 грн., суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 14,20 грн.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч.1 ст.550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Додатковий договір №1 до Договору №375265 доповнено новим розділом 4 «Умови кредитування» та викладено в наступній редакції.

П. 4.4. Договору (п. 1.24 Правил) передбачено, що Клієнт зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі у разі:

- закінчення строку дії платіжної картки та не продовження строку її дії на новий термін,

- звільнення з Організації, з якою Банком укладено договір про надання послуг по зарахування та виплаті заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб з використанням платіжних карток,

- відмови Клієнта від отримання заробітної плати шляхом її зарахування на рахунок,

- розірвання Договору між Банком та організацією та ненадання Клієнтом забезпечення виконання зобов`язань, пов`язаних із користуванням Кредитом,

- відмови від пропозиції Банку, що пов`язана із зміною процентної ставки за користування Кредитом.

Клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по Рахунку та сплачувати за Кредитом всі платежі на підставі цього звіту не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим. В разі порушення строку сплати платежів за договором Клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочки виконання. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної Позичальником за Кредитним договором.

За умовами Договору, викладеними в п. 4.9. (п. 1.22 Правил) Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів Договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т. ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку:

1) затримання сплати Клієнтом Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) або перевищення витратного ліміту, або процентів, обов язок сплати, яких передбачений Договором, щонайменше на один календарний місяць;

2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів;

3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту;

4) інше істотне невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

За положеннями з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 28.11.2014 року у сумі 13 323,22 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн.

З огляду на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 258, 267, 526, 530, 533, 536, 549, 550, 610, 612, 625, 626-628, 634, 639, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість в розмірі 13 323,22 грн (тринадцять тисяч триста двадцять три гривні двадцять дві копійки), з яких: сума основної заборгованості (основного боргу) 11 464,30 грн. (одинадцять тисяч чотириста шістдесят чотири гривні тридцять копійок); заборгованість по процентах за користування кредитом 1 210,56 грн. (одна тисяча двісті десять гривень п`ятдесят шість копійок); комісія 14,00 грн. (чотирнадцять гривень); пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 85,46 грн. (вісімдесят п`ять гривень сорок шість копійок); розмір 3% річних на суму простроченого кредиту 473,96 грн. (чотириста сімдесят три гривні дев`яносто шість копійок); розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 60,74 (шістдесят гривень сімдесят чотири копійки); сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів 14,20 грн. (чотирнадцять гривень двадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» суму витрат зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.11.2021 року.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 03.01.2024.

СуддяК. К. Рєпін