Справа №705/4155/19
2-др/705/6/24 УХВАЛА
18 березня 2024 рокуСуддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Піньковський Р.В., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання заповітів недійсними,
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувала цивільна справа № 705/4155/19 провадження № 2/705/138/24 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання заповітів недійсними.
Справу розглянуто у загальному провадженні та 09.02.2024 судом прийнято рішення.
19.02.2024 на адресу суду надійшла письмова заява представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у справі, у які просить стягнути солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25 000 грн. 00 коп., в обґрунтування зазначаючи наступне.
09 лютого 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого-судді Гудзенко В.Л. проголосив вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до якого вирішив: у задоволенні позову ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , про визнання заповітів недійсними відмовити та повідомив, що повний текст рішення буде виготовлено до 14 лютого 2024 року.
Разом з тим, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Зазначає, що представником відповідачів, в межах судового провадження по справі, а саме перед судовим засіданням 23 жовтня 2023 року, було подано заяви про долучення доказів до матеріалів справи та клопотання про збільшення розміру орієнтовних судових витрат, зроблено заяву про долучення доказів та повідомлено що судові витрати на правничу допомогу будуть подані після винесення рішення. Додатково до всього, наголошено, що статтею 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
В межах розгляду даної справи, на підставі листа громадянина ОСОБА_8 від 24.02.2023, спеціалісти в області судової медицини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , провели незалежне судово-медичне дослідження за матеріалами вищевказаної цивільної справи, але цей доказ судом не було прийнято до уваги, оскільки він не містив підтвердження кваліфікації експертів у якості експертів судово-медичної експертизи, що стало фактичної підставою для проведення повторної комісійної судовопсихіатричної (посмертної) експертизи. Також не було враховано судові витрати на проведення даної експертизи в розмірі 25 375,00 гривень, що вважають безпідставним.
У якості доказів до клопотання від 22.10.2023 додавались та були прийняті судом:
- Копія Договору № С-11 від 17.10.2023 року про надання правничої допомоги та Додатку № 1 до договору №С-11 від 17 жовтня 2023 року, оригінал ордеру.
- Копія Договору № С-10 від 07.10.2023 року про надання правничої допомоги та Додатку № 1 до договору №С-10 від 07 жовтня 2023 року, оригінал ордеру.
Додатковою угодою до договору №С-11 від «17» жовтня 2023 року про надання правничої допомоги ОСОБА_6 , передбачалося:
1. У відповідності до умов укладеного між Сторонами Договору про надання правової допомоги №С-11 від «17» жовтня 2023 року, узгоджена між Сторонами вартість правової допомоги за надання правничої допомоги в межах розгляду справи № 705/4155/19 в Уманському міськрайонному суді Черкаської області, складає 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень.
2. Оплата вартості наданих послуг здійснюється Клієнтом авансом на розрахунковий рахунок адвокатського бюро, вказаний у реквізитах даної додаткової угоди, не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з дати винесення рішення по справі №705/4155/19.
3. У випадку прострочення оплати вартості наданих послуг, Клієнт, на вимогу адвоката, має сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.
4. На протязі 3 (трьох) робочих днів після винесення рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області, між Сторонами підписується акт наданих послуг (виконаних робіт), який засвідчує факт надання АБ «Волощенко та Партнери» та прийняття Клієнтом, наданих за договором про надання правової допомоги №С-11 від «17» жовтня 2023 року, послуг (виконаних робіт) в повному обсязі.
Додатковою угодою до договору С-10 від 07 жовтня 2023 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 , передбачалося:
1. У відповідності до умов укладеного між Сторонами Договору про надання правової допомоги С-10 від 07 жовтня 2023 року, узгоджена між Сторонами вартість правової допомоги за надання правничої допомоги в межах розгляду справи № 705/4155/19 в Уманському міськрайонному суді Черкаської області, складає 25 000,00 (двадцять п`ять тисяч) гривень.
2. Оплата вартості наданих послуг здійснюється Клієнтом авансом на розрахунковий рахунок адвокатського бюро, вказаний у реквізитах даної додаткової угоди, не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з дати винесення рішення по справі №705/4155/19.
3. У випадку прострочення оплати вартості наданих послуг, Клієнт, на вимогу адвоката, має сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.
4. На протязі 3 (трьох) робочих днів після винесення рішення Уманським міськрайонним судом Черкаської області, між Сторонами підписується акт наданих послуг (виконаних робіт), який засвідчує факт надання АБ «Волощенко та Партнери» та прийняття Клієнтом, наданих за договором про надання правової допомоги С-10 від 07 жовтня 2023 року, послуг (виконаних робіт) в повному обсязі.
Тобто, умовами додаткових угод до договорів про надання правничої допомоги, чітко передбачались умови прийняття передачі робіт виключно після винесення рішення по справі 705/4155/19 та оплати наданих послуг не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів з дати винесення рішення по справі №705/4155/19.
Однак, умови укладених додаткових угод, на жаль, не було враховано суддею при винесенні рішення, що тим самим залишає не вирішеним питання, щодо компенсації витрат на правничу допомогу та потребує ухвалення додаткового рішення суду відповідно до ст. 270 ЦПК України.
У підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу додатково надано ряд документів, що підтверджують належним чином оформлений договір про правову допомогу, які саме були виконані роботи та їх вартість.
Просить суд стягнути солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 грн. 00 коп. гривень 00 копійок.
Стягнути солідарно із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 25 000 грн. 00 коп.
Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суддя вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід залишити без розгляду за наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.
У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.
Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.
Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2023 року між ОСОБА_6 та адвокатським бюро «Волощенко та партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги, а 07 жовтня 2023 року такий договір був укладений між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Волощенко та партнери».
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судом при винесенні рішення від 09.02.2024 було вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на професійну допомогу в сумі 5000 грн. При цьому, судом було встановлено, що відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 документально підтверджено витрати за надання правничої допомоги адвокатом Непокульчицьким В.С. по 5000 грн., які і були стягнуті на їх користь, але витрати на правничу допомогу адвоката Непокульчицького В.С. на суму по 7000 грн. відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не підтверджено. Також останніми не наданий детальний опис отриманих ними послуг фахівця, акт виконаних робіт та не надано документального підтвердження їх оплати відповідачами (квитанція чи платіжне доручення).
Представник відповідача адвокат Волощенко В.І. у своїй заяві зазначає про те, що у відповідності до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України ним було заявлено про долучення доказів по справі, а також повідомлено, що питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу ними буде підтверджено після винесення рішення у визначені законом строки.
Однак суд не може погодитись з такою позицією представника відповідача, оскільки матеріали справи не містять будь-якого підтвердження того, що відповідачем ОСОБА_1 чи його представником адвокатом Волощенком В.О. до закінчення судових дебатів було заявлено про те, що докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ними будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови подання відповідної заяви. Так само матеріали справи не містять відомостей подачі доказів у встановлений законом п`ятиденний строк після винесення рішення, з урахуванням того, що вступну та резолютивну частини рішення суду було проголошено 09.02.2024, про що представнику відповідачів адвокату Волощенку В.І. було достеменно відомо, а заява про винесення додаткового рішення у справі, зареєстрована судом 19.02.2024, хоча і сформована у системі «Електронний суд» 17.02.2024, у вихідний (суботу) день, тобто у день, коли суд не працює, а тому працівниками канцелярії така заява і не могла бути зареєстрованою у вихідний (неробочий) день. Крім того, навіть з урахуванням її формування 17.02.2024, строк подачі такої заяви, перевищив визначений законом п`ятиденний строк після ухвалення рішення.
Більше того, у своїй заяві про винесення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат, пов`язаних з отриманням правничої допомоги, заявником взагалі не ставиться питання про поновлення строку для подачі цієї заяви та не зазначено посилання на поважність причин пропуску такого строку.
За вказаних обставин, поважних причин неподання заяви та доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу у визначені законом строки в заяві не наведено та судом не встановлено.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд.
Безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 755/5323/16-ц та у постанові від 16 грудня 2019 року у справі № 286/1130/13-ц.
Судом встановлено, що у передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надані не були, такі докази надійшли до суду лише 19.02.2024 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, тобто після п`яти днів з дня ухвалення рішення суду по суті пред`явлених позовних вимог, а питання про поновлення такого строку та зазначення поважності такого пропуску, не поставлено.
Зі змісту статті 12 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що складовою принципу змагальності сторін є, в тому числі, ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням стороною процесуальних дій, який несе кожна сторона.
Таким чином, оскільки право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а в даному випадку сторона відповідача не виконала цих необхідних дій в передбачений законом спосіб, то суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 137, 141, 258-261, 263, 353 ЦПК України, суд -
У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Піньковський