провадження № 2-н/208/5775/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, Савранський Т.А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про залишення без розгляду заяви про видачу судового наказу за заявою Акціонерного товариства « Дніпропетровська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ,заборгованості за послуги з теплопостачання, судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходится цивільна справа за заявою Акціонерного товариства « Дніпропетровська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг по оплаті за теплопостачання, судового збору.

26.12.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з заявою залишення без розгляду заяви про видачу судового наказу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/15122/24.

В обґрунтування заяви зазначено, що представник заявника подав до суду недостовірну інформацію щодо споживачів комунальних послуг. Зазначає що не проживає та не зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Просить залишити без розгляду заяву про видачу судового наказу

Ознайомившись із заявою суддя приходить до наступного висновку.

Аналізуючи правила розгляду заяви про відмову у видачу судового наказу визначені у ст. 165 ЦПК України можна констатувати, що заява ОСОБА_1 , не підпадає під вимоги.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Стаття 10 ЦПК України встановлює, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку ЄСПЛ, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права (справи «C. G. та інші проти Болгарії», «Олександр Волков проти України)

Суд неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (справи «Кантоні проти Франції», «Вєренцов проти України»)

Відповідно до роз`яснень п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання у частині оплати заборгованості не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право».

В постанові ВС від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20 зазначено, що спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Виходячи з наведених правових позиції та змісту ЦПК України, спір про право являє собою суперечність, зовнішній вияв неспівпадіння в правових переконаннях сторін щодо існуючих прав та обов`язків.

В порядку наказного провадження можуть вирішуватись тільки вимоги які безумовно підтверджуються наявністю невиконаного зобов`язання, строк виконання по якому наступив.

Матеріали справи містять розрахунки АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» заборгованості боржника та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яких ОСОБА_1 співвласник квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Само по собі не бажання боржника сплачувати суми заборгованості за комунальні послуги, не є підставою виникнення спору про право, не є підставою для відмови у видачі судового наказу суду, так як така «легкість» повністю знищує саму суть наказного провадження.

Оскільки боржником не наведено даних про необґрунтованість вимог стягувача, не доведено в чому полягає сутність спору про право, суд вважає за необхідне залишити заяву без розгляду та повернути її боржнику.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 163, 165 ЦПК України,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відмову у видачі судового наказу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за № 208/15122/24 за заявою Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль», залишити без розгляду та повернути її боржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому копія ухвала судді не була вручена у день складення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Суддя Т.А. Савранський