Справа № 591/408/24
Провадження № 2/591/86/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/408/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем та мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом із позивачкою. Відповідач відмовляється повністю в допомозі для розвитку та навчання сина в СумДУ. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі не менше 1/3 частин від його загального доходу, але не менше прожиткового мінімуму, починаючи стягнення з жовтня 2021 року і до закінчення навчання дитини та настання йому 23 років.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечував, зазначивши, що ОСОБА_4 а також донька сторін ОСОБА_6 проживають із ним та перебувають на повному його утриманні. Позивачкою не надано доказів наявності витрат на сина. На даний час позивачка має малолітню дитину від іншого чоловіка, фактично бажає збагатитися за рахунок відповідача. Вимога про стягнення аліментів до 23 років не грунтується на положеннях закону. Позивачкою не надано доказів, що вона витрачає кошти на сина.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала із зазначених підстав. Додатково пояснила, що проживає разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , ночує в іншому місці. Відповідач постійно відмовляє у допомозі на утримання сина. Дитина була народжена, коли позивачка перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, тому батьком записали його, потім було внесено зміни в актовий запис.

У судовому засіданні відповідач та його пресдтавник пояснили, що відповідач визнає себе батьком ОСОБА_4 . Сторони проживають та зареєстровані за однією адресою. Позивачка не проживає за адресою реєстрації, у неї інша сім`я та маленька дитина. Відповідач проживає разом із дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , позивачка час від часу навідується до них. Відповідач повністю утримує та забезпечує дітей усім необхідним. Позивачка має статус одинокої матері та отримує державну допомогу на сина ОСОБА_4 . Відповідач не звертався до органів РАЦС або до суду з питання визнання батьківства відносно ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до копії свідоцтва про народження та актового запису про народження матір`ю ОСОБА_4 є ОСОБА_7 , батьком записаний ОСОБА_8 . Відомості про батька записані зі слів матері, громадянство та місце проживання батька документами не підтверджено (а.с. 3,30).

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17)

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб прізвище позивачки у зв`язку з укладенням шлюбу 11.09.2021 змінено з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 (а.с. 16) .

Відповідно до довідки про склад сім`ї за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані сторони та діти ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с. 18).

ОСОБА_5 навчається на 1 курсі денної форми навчання за державним замовленням у СумДУ, вказана обставина не заперечується сторонами у справі.

ОСОБА_12 перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям на сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує допомогу на дітей одиноким матерям на сина ОСОБА_13 (а.с. 58-60).

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 153 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина.

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження та актового запису про народження батьком ОСОБА_4 зі слів матері записаний ОСОБА_8 , а не відповідач. Позивачка має статус одинокої матері на сина ОСОБА_4 та регулярно отримує державну соціальну допомогу як одинока мати. Суд зауважує, що враховуючи положення ст. 121 СК України без формального підтвердження батьківства, у особи не виникає обов`язків батька відносно конкретної дитини, в тому числі і по сплаті аліментів. Враховуючи, що запис про батька дитини зроблений відповідно до ч 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері, то й права у позивачки на стягнення аліментів з біологічного батька дитини не виникає. Тому передбачені законом підстави для стягнення з відповідача коштів у рахунок сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 відсутні.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що з матеріалів справи вбачається що сторони та дитина мають одне зареєстроване місце проживання. Відповідач визнає себе батьком ОСОБА_13 та стверджує, що позивач проживає окремо від нього та дітей, саме він утримує дітей. Позивачкою не надано доказів на підтвердження обставин, якими вона обгрунтовує вимоги, зокрема, що вона забезпечує сина, а відповідач не проживає разом із ОСОБА_13 та не утримує його.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О.Ніколаєнко