Справа № 550/1571/23
Провадження № 2/550/49/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року смт Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Хоменко Д.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Чутівський відділ ДРАЦС у Полтавському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Нотаріальна контора, Скороходівська громада, про встановлення факту батьківства, встановлення факту родинних зв`язків, усунення від права на спадкування за заповітом та визнання права на спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту батьківства, встановлення факту родинних зв`язків, усунення від права на спадкування за заповітом та визнання права на спадкування.

Ухвалою суду від 21.12.2023 року позовна заява була залишена без руху у зв`язку з порушенням вимог ст.ст. 175 та 177 ЦПК України та був наданий строк 5 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Разом з тим з документів, наданих позивачем, на виконання вищевказаної ухвали суду про залишення позову без руху, вбачається, що останнім не було усунуто зазначені недоліки.

Так в позовній заяві не усунуто недоліки щодо наявних повних реквізитів відповідача та третіх осіб (місце проживання, ідентифікаційний код, тощо), тобто продовжують існувати обставини, які, в свою чергу, суперечать вимогам ст. 175 ЦПК України.

Між тим залишаються не сформульованими чітко та зрозуміло у відповідності до вимог ЦПК України заявлені позовні вимоги (ким і до кого заявлена вимога), досі залишається невиправленим формулювання одразу в одному абзаці декількох позовних вимог, що унеможливлює визначення судом кількості та суті позовних вимог з метою встановлення суми судового збору, що підлягає сплаті при подачі позову.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору гр. ОСОБА_1 суд залишає без задоволення, оскільки виходячи з неможливості визначення кількості позовних вимог судом також неможливо порахувати належним чином і суму судового збору, який підлягає сплаті чи відстроченню за поданим клопотанням.

Позивач ухвалу отримав 29.12.2023 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а тому був зобов`язаний до 03.01.2024 року усунути недоліки вказані в ухвалі.

Станом на 10.01.2024 року у встановлений судом строк позивач вимоги ухвали від 21.12.2023 року не виконав.

У ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року вказано, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, «якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою».

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Також, суд роз`яснює позивачу про те, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Чутівський відділ ДРАЦС у Полтавському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Нотаріальна контора, Скороходівська громада, про встановлення факту батьківства, встановлення факту родинних зв`язків, усунення від права на спадкування за заповітом та визнання права на спадкування.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Є. Хоменко