Справа № 686/5636/23
Провадження № 2/686/929/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

22 лютого 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої-судді-Чевилюк З.А.

секретаря судового засідання-Мельничук О.С.

за участі представника позивача Порозова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЕТК Поділля Компані» про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТК-Поділля Компані» про стягнення заробітної плати, за період з 03.07.2020 року по 31.03.2022 року в сумі 110 578,56 грн., заборгованість по заробітній платі за період з 01.04.2022 року по 30.06.2022 року в сумі 19500 грн., компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 03.07.2020 року по 31.03.2022 року в розмірі 8080,02 грн., компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період з 01.04.2022 року по 30.06.2022 року у сумі 1285,74 грн., а всього 139 444,50 грн. Підставність стягнення заявлених сум обґрунтовував індивідуальними відомостями про застраховану особу з Пенсійного фонду України та відомостями ДПІ. ОСОБА_1 працював у вказаному товаристві на посаді менеджера по продажам електронно-монтажної продукції, здійснюючи функції дистанційно

Власником та одночасно директором вказаного товариства є ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Виконання трудової функції письмово не оформлялось. Накази, записи про трудову функцію в ТОВ «ЕТК-Поділля Компані» позивача не здійснювались, заяви пов`язані з трудовою функцією позивачем не оформлялись. Мали місце фактичні трудові відносини.

04.12.2022 року позивача в телефонному режимі було повідомлено про звільнення.

За час роботи в ТОВ «ЕТК-Поділля» заробітна плата йому не виплачувалась.

За час виконання роботи заробітна плата на банківський рахунок не перераховувалась, готівковими коштами не виплачувалась, тому видаткові касові ордери та відомості про виплату готівки з його підписом про отримання заробітної плати відсутні.

Відповідач відмовився добровільне здійснити виплату заборгованість по оплаті праці, що стало підставою звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подав. При відсутності заперечень з боку позивача та його представника, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково.

Фактичні трудові відносини позивача та ТОВ «ЕТК-Поділля Компані» підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Пенсійного фонду України та відомостями ДПІ, за якими в період з 03.07.2020 року по 30.06.2022 року позивачу нараховано 120 199,18 грн.

Суду не представлено доказів на підтвердження інформації про здійснену виплату заробітної плати за фактом виконання трудової функції позивачем у ТОВ «ЕТК-Поділля Компані».

В тойже час надання відомостей про застраховану особу з Пенсійного фонду України та ДПІ за період включно по 2022 рік не підтверджують цивільно-правові відносини щодо звільнення позивача з ТОВ «ЕТК-Поділля Компані» та реалізацію ним права на відпустку або позбавлення такого права та відповідно грошової компенсації за її невикористання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Частиною третьою статті 15 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Аналогічне положення закріплено в частині п`ятій статті 97 КЗпПУкраїни.

Зазначені норми трудового законодавства свідчать про пріоритет виплати заробітної плати перед іншими виплатами та про підвищену захищеність таких виплат. Одночасно звертає на себе увагу той факт, що заробітна плата виплачується лише за виконану працівником роботу, а якщо працівник такоїроботи не виконував, то заробітна плата йому не виплачується, за винятком виплат, передбачених законодавством (зокрема, у випадку простою). Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палатиКасаційного цивільного суду у постанові від 10.10.2019 у справі № 243/2071/18, і підстав для відступу від такого правового висновкунемає.

Згідно із частиною першою статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку настає відповідальність, установлена статтею 117 КЗпП України.

Відповідно до положень стаття 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Враховуючи викладене, заявлений позов підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивача має бути стягнено невиплачену заробітну плату за період з 03.07.2020 року по 30.06.2022 року в сумі 120 199,18 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.115,116,117КЗпП, ст.ст. 19, 81, 82, 263,353 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТК Поділля Компані» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату за період з 03.07.2020 року по 30.06.2022 року в сумі 120 199,18 грн.

В задоволені вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації за невикористану відпустку відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ,с.Карпівці,Хмельницький район, Хмельницька область, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач:ТОВ «ЕТК-Поділля Компані», с.Богданівці, Деражнянський район, Хмельницька область.

Повний текст рішення виготовлено 28 лютого 2024 року.

Суддя

Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк