Справа № 203/7124/24
Провадження № 4-с/0203/27/2024
УХВАЛА

17 грудня 2024 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

встановив:

05 грудня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 (далі заявник) на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій заявник просить суд:

- визнати бездіяльність Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) незаконною;

- зобов`язати Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, що перебуває у власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках виконавчого провадження №46435345.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2024 року справу №203/7124/24, провадження №4-с/0203/27/2024, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М. та передано канцелярією суду 16.12.2024 року.

Суд, вивчивши матеріали скарги на стадії вирішення питання про прийняття скарги до розгляду та відкриття провадження у справі, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

З матеріалів скарги видно, що про наявність оскаржуваної постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 11 лютого 2015 року заявник дізнався з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що підтверджується роздруківкою з сайту «Опендатабот», дата та час формування витягу: 03.10.2024 року 21:45:02 година. Тобто про допущену бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з нерухомого майна заявник дізнався з 03 жовтня 2024 року, враховуючи час роздрукованого витягу з сайту.

Проте зі скаргою на бездіяльність державного виконавця заявник звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська 05 грудня 2024 року, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого законом, на звернення до суду з такою скаргою. Оскільки граничний строк звернення до суду зі скаргою 13 жовтня 2024 року включно.

Так, ст. 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду , зокрема: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений для подання скарги строк може бути поновлено судом за наявності поважних причин його пропуску на підставі клопотання особи, яка подає скаргу, що має бути заявлено одночасно зі скаргою.

У разі подання скарги з пропуском строку і за відсутності поважних причин для його поновлення та клопотання особи, яка подає скаргу, така скарга залишається судом без розгляду.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року в справі №466/948/19 (провадження №61-16974св19) вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 ЦПК України, останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Частиною 1 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ВС у постанові від 13 лютого 2024 року у справі №140/9165/23 вказав, що питання поновлення пропущених процесуальних строків вирішується судом в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Найпоширенішими підставами, за яких може бути поновлений пропущений строк звернення до суду, є, зокрема, форс-мажорні обставини або такі, що перебували поза контролем особи (аварії, катастрофи, природні явища) та інші об`єктивні причини, що не залежали від її волі (тяжка хвороба, неправомірні дії інших осіб тощо). Водночас, у випадку, коли позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки, застосування судами передбачених законом наслідків пропущення строків звернення до суду, не є порушенням права особи на доступ до суду.

Такий підхід відповідає принципу правової визначеності (res judicata) як складової верховенства права, а також законності (заборони незастосування норми закону, яка відповідає критерію якості, передбачуваності та легітимної мети).

Суд враховує висновки ВС, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України.

Проте заявник ані в скарзі, ані окремим клопотанням про поновлення пропущеного строку не вказав суду поважні причини пропуску строку для подання до суду скарги на бездіяльність державного виконавця щодо незняття арешту з нерухомого майна.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 пропущено строк для подання скарги, клопотання про поновлення процесуального строку із зазначенням належних та допустимих доказів поважності причин пропуску процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця не подано, суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду, відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. ст. 126, 127, 260, 353, 449 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах м. Дніпра Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особи, заяви яких залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, мають право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва