137/1305/23
У Х В А Л А

04.01.2024 смт. Літин

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Желіховський В.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Оверковського Костянтина Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Літинського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

В матеріалах позову міститься заява про забезпечення позову, в якій зазначено, що 10.08.2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір позики, згідно якого відповідач отримав у позивача грошові кошти в позику в сумі 80 000,00 доларів США. Грошові кошти за договором були передані в повному обсязі. Сторони домовились повертати позику як рівними, так і не рівними частинами.

Проте, відповідачем були порушені умови договору і позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 06.12.2022 у справі №137/425/22 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення богу за договором позики було повністю задоволено і стягнуто кошти в загальній сумі 2329293,32 грн., витрати на оплату професійної правничої адвоката в сумі 11 000 грн. та судовий збір в сумі 12405,00 грн.

На виконання даного рішення було відкрито виконавче провадження № 710297756 у Літинському ВДВС.

18.10.2023 під час ознайомлення з виконавчим провадженням, встановлено, що боржником ОСОБА_2 було отримано доходи від податкового агента Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій області в сумі 25 000 грн. у кварталі 2022.

Також, в порядку ЦК були отримані відомості, що 08.06.2022 ОСОБА_2 було відчужено на підставі договору купівлі-продажу легковий автомобіль NISSAN NAVARA, 2013 року випуску на користь ОСОБА_3 .

Тобто, відповідач знаючи про свої невиконанні зобов`язання відчужив автомобіль іншій особі.

За таких підстав, вважає даний правочин недійсним, оскільки він укладений всупереч закону і відповідно порушує права і інтереси позивача.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 є родичем відповідача ОСОБА_2 , при цьому фактично користується автомобілем та враховуючи ту обставину, що він у будь-який час може відчужити автомобіль третім особам або передати право керування іншим особам, пошкодити майно чи вчинити будь-які інші протиправні дії, тому змушений звернутися до суду з вказаною заявою та просить накласти арешт на автомобіль NISSAN NAVARA, 2013 року випуску, номер НОМЕР_1 та встановити заборону щодо його розпорядженням, в тому рахунку користуванням.

Вивчивши заяву та матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно пп. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, саме пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що вимоги заяви про забезпечення позову, є обґрунтованими, законними та співмірними, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, а відтак й порушить права позивача на судовий захист. Судом встановлено, що станом на день постановлення даної ухвали, нерухоме майно, на яке представник позивача просить накласти арешт, дійсно належить на праві власності ОСОБА_3 .

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести в майбутньому до труднощів в частині виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Керуючись ст.ст.149 - 153 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву задовільнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, шляхом накладення арешту на легковий автомобіль NISSAN NAVARA, 2013 року випуску, чорного кольору, номер НОМЕР_1 , д.н.з. « НОМЕР_2 », належний ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 та встановлення заборони щодо його розпорядження, а саме здійснювати зняття автомобіля з реєстраційного обліку, перереєстрацію, купівлю-продаж, дарування, обмін, заставу, передачу в оренду, іншу платну або безоплатну передачу права власності та розпорядження зазначеним транспортним засобом.

Заборонити відповідачу ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_1 ) вчиняти будь-які дії щодо відчудження легкового автомобіля NISSAN NAVARA, 2013 року випуску, чорного кольору, номер НОМЕР_1 , д.н.з. « НОМЕР_2 », передачі його третім особам, переобладнання, демонтаж та інші дії щодо погіршення стану.

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області (21010, м. Вінниця вул. Ботанічна, 24) та до Літинського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (22300, Вінницька область, смт. Літин, вулиця Героїв Чорнобиля, будинок 17). Сторонам до відому.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:В. М. Желіховський