Номер провадження: 22-ц/813/106/24
Справа № 504/2022/18
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

правонаступника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

представника ОСОБА_6 ОСОБА_5 ,

переглянувши справу № 504/2022/18 за позовом ОСОБА_1 в особі правонаступника ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частку рухомого та нерухомого майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою та житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2019 року у складі судді Жовтана П.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 11 червня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказала, що рішенням суду від 10 березня 2015 року в справі №504/797/13-ц визнано за нею в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_7 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,059 га кадастровий номер :02:001:0230, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням суду від 23 листопада 2010 року в справі №2-345/10 визнано за нею в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_7 право власності на 1/6 частку житлового будинку (літ. «А» загальною площею 29,7 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м) з господарськими будівлями та спорудами (літ. «Б» літня кухня, І вимощення, 1-6 огорожа), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 вказала, що згідно технічного паспорту, виготовленого КП «Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації» 17 жовтня 2011 року, житловий будинок в цілому складався з літ. «А» загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, господарських будівель і споруд: літ. «Б» літня кухня, літ. «В» сарай, літ. «Г» сарай, літ. «Д» сарай, літ. «Е» вбиральня, літ. «З» баня, літ. «И» комора, І - вимощення, 1-6 огорожа. Вказані приміщення, прибудови та господарські будівлі були самовільно побудовані чи переобладнані, але з використанням будівельних матеріалів та обладнання, що у рівних частках належали спадкодавцю ОСОБА_7 та його дружині ОСОБА_6 . Крім того, спадкодавцем було надбудовано у житловому будинку приміщення другого поверху, які не відображені в технічному паспорті. За життя ОСОБА_7 не набув права власності на майно, що не було прийнято в експлуатацію. Фактично спірний житловий будинок складається з двох частин із самостійними виходами: квартира АДРЕСА_2 загальною площею 39,1 кв.м, житловою площею 18,0 кв.м. Позивач бажає отримати у користування квартиру АДРЕСА_3 , а квартиру АДРЕСА_4 залишити у користування відповідачів. Крім того, у користування має бути надана частина земельної ділянки, що відповідає розміру належної позивачу частки та безпосередньо прилягає до виділеної позивачу у володіння та користування частини житлового будинку з розташованим на ній сараєм літ. «Г».

Позивач ОСОБА_1 просила:

визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку житлового будинку, який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, господарських будівель і споруд: літ. «Б» - літня кухня», літ. «В», «Г», «Д» - сараї, літ. «Е» - вбиральня, І - вимощення, №1-6 огорожа, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частку конструктивних елементів, обладнання та будівельних матеріалів, з яких побудовані санвузол 2-5, надбудовано другий поверх у житловому будинку літ. «А», літ. «З» баня, літ. «И» комора, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

встановити порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, господарських будівель і споруд: літ. «Б» - літня кухня», літ. «В», «Г», «Д» - сараї, літ. «Е» - вбиральня, І - вимощення, №1-6 огорожа, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у володіння та користування приміщення: у житловому будинку літ. «А»: 1-1 житлова площею 10,1 кв.м, 1-2 житлова площею 11,7 кв.м, 1-3 коридор площею 5,9 кв.м, 1-4 санвузол площею 1,7 кв.м, 1-5 кухня площею 8,8 кв.м; а також літ. «Г» сарай; решту нерухомого майна залишити у спільному володінні та користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ;

встановити порядок користування земельною ділянкою площею 586 кв.м, кадастровий номер :02:001:0230, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у володіння та користування 1/6 частину; решту земельної ділянки залишити у спільному володінні та користуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ;

стягнути судові витрати (т.1 а.с.2-7).

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 14 червня 2018 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.28).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24 вересня 2018 року призначено судово-будівельну та земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено питання щодо варіантів користування будинком та земельною ділянкою (т.1 а.с.81-82).

29 червня 2019 року до суду ТОВ ОФ «ІНЮГ-Експертиза» надано Висновок №604 від 07 червня 2019 року судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (т.1 а.с.104-216).

Відповідачі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 позов не визнали, зазначивши у відзиві, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , спадщина відкрилась на частину житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0,0586 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями майна померлого були мати ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_6 , син ОСОБА_4 . Сторонами у справі набуто право на спадщину без врахування самочинного будівництва. Судовим рішенням від 23 листопада 2010 року визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 право власності на 1/6 частку у житловому будинку, що складався в цілому з будинку літ. «А» (1-2 житлова, 2-3 житлова, 2-4 житлова) загальною площею 29,7 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м, господарських будівель і споруд: літ. «Б» літня кухня, І вимощення, 1-6 огорожа, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Судовим рішенням від 10 березня 2015 року визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,0586 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Сторонами у справі вже порушувалось в суді питання поділу спільного майна в натурі, проте судове рішення щодо цього не було постановлено, так як спадкувався лише будинок, що складався в цілому з будинку літ. «А» (1-2 житлова, 2-3 житлова, 2-4 житлова) загальною площею 29,7 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м, господарських будівель і споруд: літ. «Б» літня кухня, І вимощення, 1-6 огорожа, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто спадкувався будинок без самочинно здійснених переобладнань, прибудов тощо не прийнятих в експлуатацію, відповідно й не було поділено в натурі земельну ділянку через наявність на земельній ділянці самочинного будівництва.

Заявлені у даній справи вимоги є необґрунтованими, ОСОБА_8 просить визнати право власності на 1/6 частку житлового будинку літ. «А» загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м з господарськими будівлями та спорудами: літ. «Б» літня кухня, літ. «В», «Д» сараї, літ. «Е» вбиральня, І вимощення, 1-6 огорожа, тобто просить визнати право власності на частку майна, що містить самочинно здійснені переобладнання, прибудови тощо. Крім того, питання щодо самочинного будівництва вже було предметом розгляду у справах про спадкування, де у судових рішеннях вказано, що прийняття до експлуатації самочинно здійснених переобладнань, прибудов тощо виходить за межі компетенцію суду. ОСОБА_1 просить визнати право власності на 1/6 частку конструктивних елементів та будівельних матеріалів, з яких побудовані санвузол, надбудовано другий поверх у літ. «А», збудовано баню, комору. Проте у будинку як такий відсутній другий поверх, є лише горище, що має вхід по драбині зовні; інші приміщення та будівлі за своєю суттю є самочинним будівництвом, спір щодо використаних матеріалів та обладнання підлягав вирішення в межах позовної давності, а не більш ніж через 10 років після смерті спадкодавця. Норми матеріального права, на які посилається позивач, не регулюють поділ спільного майна; порядок користування будинком з виділенням певних приміщень не припиняє право спільної власності на такий. Вимога про встановлення порядку користування будинком та ділянкою для ОСОБА_6 та ОСОБА_4 шляхом об`єднання їх часток в одну порушує їх права (т.2 а.с.14-19).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про призначення додаткової будівельно-технічної експертизи (т.2 а.с.69-70).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2019 року відмовлено ОСОБА_4 у поновленні строку для подання зустрічного позову, зустрічний позов повернуто (т.2 а.с.71-72).

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 серпня 2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до розгляду по суті (т.2 а.с.75).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2019 року позов задоволено частково;

визнано право власності ОСОБА_1 на 1/6 частину конструктивних елементів, обладнання та будівельних матеріалів, з яких самовільно побудовані та переобладнані санвузол 2-5 та мансарда літ. «А» у житловому будинку літ. «А», баня літ. «З», комора літ. «И», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_7 ;

визнано право власності ОСОБА_1 на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 72,2 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, господарських будівель та споруд: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В», «Г», «Д», вбиральні літ. «Е», вимощення І, огорожа - №1-6, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

встановлено порядок користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудам, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом:

виділення у користування ОСОБА_1 у житловому будинку літ. «А» житлової кімнати 1-1 площею 10,1 кв.м, коридору 1-3 площею 5,9 кв.м, санвузлу 1-4 площею 1,7 кв.м, кухні 1-5 площею 8,8 кв.м, сараю літ. «Г»;

виділення у спільне користування ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у житловому будинку літ. «А» житлової кімнати 1-2 площею 11,7 кв.м, житлової кімнати 2-3 площею 1,7 кв.м, житлової кімнати 2-4 площею 6,3 кв.м, передпокою 2-1 площею 7,4 кв.м, кухні 2-2 площею 8,9 кв.м, літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», «Д», вбиральні літ. «Е»;

встановлено порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер :34:017:0212 шляхом:

виділення у користування ОСОБА_1 земельної ділянки площею 176 кв.м,

виділення у спільне користування ОСОБА_9 та ОСОБА_4 земельної ділянки площею 353 кв.м, що складається з двох частини площею 275 кв.м та 78 кв.м;

залишення у загальному користуванні співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 частини двору при в`їзді площею 57 кв.м для забезпечення безперешкодного доступу до існуючих загально будинкових комунікацій (вигрібної ями, водопровідної колонки, лінії елекропередач);

координати поворотних точок ділянок згідно висновку експертизи;

в решті вимог відмовлено;

стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати в загальній сумі 13596,66 грн. (т.2 а.с.124-130).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові (т.2 а.с.135-142).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Змагальність процесу не дотримана. Обставини з`ясовано не повно. Встановлено порядок користування будинком згідно часток, які не відповідають правовстановлюючим документам співвласників, користування позивача з ідеальною часткою 1/6, площа якої значно менша за мінімальну необхідну площу однокімнатної квартири, визначена шляхом збільшення за рахунок зменшення площі відповідачів. Виділяючи у користування позивачу приміщення житлового будинку, загальна площа яких у два з половиною разів більша ніж фактична площа позивача, суд пояснив своє рішення новелою у цивільному праві «невиправданою надмірністю у забезпечення потреб відповідачів приміщеннями певного цільового призначення». За положеннями частини 3 статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Встановлюючи порядок користування будинком зі значним відхиленням від рівності фактичних часток сторін у праві власності на будинок, суд не з`ясував, який порядок користування будинком фактично склався між сторонами. Суд не взяв до уваги, що будинок належав на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 (відповідач у справі) та ОСОБА_7 , який помер у 2006 році. Спадщина у 2006 році відкрилась лише на частину будинку, позивач ОСОБА_1 як матір померлого ОСОБА_2 спадкувала 1/6 частку у будинку. Позивач ОСОБА_1 в силу похилого віку та потреби у сторонньому догляді ще задовго до смерті сина ОСОБА_7 проживала у своєї дочки, тобто фактично позивач не потребувала встановлення порядку користування будинком та ділянкою. Після смерті у 2006 році ОСОБА_7 будинок став належати на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 у частці 2/3, ОСОБА_4 у частці 1/6, ОСОБА_1 у частці 1/6; земельна ділянка стала належати на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 у частці 1/3, ОСОБА_4 у частці 1/3, ОСОБА_1 у частці 1/3. Суд встановив порядок користування будинком та земельною ділянкою виходячи з іншого розміру часток, а саме 5/6 та 1/6 у будинку та 2/3 та 1/3 у земельній ділянці, об`єднавши без згоди на то відповідачів належні їм частки в одне без обґрунтування такого об`єднання часток, без прийняття до уваги зауважень відповідачів на висновок експертизи, що був покладений судом в основу рішення, без призначення повторної експертизи. Судом не прийнято до уваги судові рішення, що набрали законної сили, щодо будинку, самочинного будівництва та земельної ділянки. Суд фактично вдруге визнав за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку майна в порядку спадкування після ОСОБА_7 , померлого у 2006 році. Суд додатково визнав право власності на 1/6 частку будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких самочинно побудовано окремі приміщення та будівлі, які до того ж увійшли у 1/6 частку майна (більшого розміру та інших складових), право власності на яку визнано рішенням у справі, що оскаржено. Такий підхід не відповідає закону та судовій практиці щодо новоствореного майна (незакінченого будівництвом будинку) тощо.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_1 заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд дав належну оцінку висновку експерта, забезпечив змагальність сторін та правильно вирішив спір щодо встановлення порядку користування спільним майном, який не передбачає необхідності виділення кожному із співвласників ізольованого приміщення із забезпеченням відповідності ідеальних часток реальним. У 2010 році за ОСОБА_1 було визнано право власності на 1/6 частку будинку в порядку спадкування за законом, самовільно збудовані та переобладнані приміщення до складу спадщини не ввійшли. У 2018 році ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами про визнання за нею права власності на вже інший (змінений) предмет та з інших підстав, ніж раніше (т.2 а.с.157-163).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року провадження в справі №504/2022/18 зупинено до залучення до участі в справі правонаступника померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 серпня 2021 року провадження в справі №504/2022/18 поновлено; залучено ОСОБА_2 до участі в справі в якості правонаступника померлої позивача ОСОБА_1 .

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та на земельну ділянку площею 0,059 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом майна померлого ОСОБА_7 були: дружина померлого ОСОБА_6 , син померлого ОСОБА_4 , матір померлого ОСОБА_1 .

Щодо житлового будинку.

У заведеній Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області Спадковій справі до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 дружина померлого ОСОБА_6 отримала видане 09 листопада 2007 року державним нотаріусом за реєстровим номером 4677 Свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У заведеній Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області Спадковій справі до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 дружина померлого ОСОБА_6 отримала видане державним нотаріусом 09 листопада 2007 року за реєстровим номером 4679 Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, яке складалося з частки на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У заведеній Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області Спадковій справі до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 син померлого ОСОБА_4 отримав видане державним нотаріусом 09 листопада 2007 року за реєстровим номером 4681 Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку спадкового майна, яке складалося з частки на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2010 року у справі №2-345/2010 (провадження №22-ц-6855/2010), зокрема, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14-17).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2010 року у справі №2-345/2010 (провадження №22-ц-6855/2010), зокрема, відмовлено ОСОБА_6 , ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно збудовані приміщення та прибудови: 2-5 санвузол, літ. «А1», «А2», «А3» прибудови, літ. «В», «Г», «Д» сараї, літ. «Е», «Ж» вбиральні, літ. «З» баня, літ. «И» комора житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.14-17).

Згідно технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації» 17 жовтня 2011 року, за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться станом на 17 жовтня 2011 року житловий будинок літ. «А», прибудови літ. «А1», «А2», «А3», літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В», «Г», «Д», вбиральня літ. «Е», баня літ. «З», комора літ. «И», вимощення І, огорожа №1-6, всього загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, підсобною площею 37,5 кв.м (т.1 а.с.22-25).

В технічному паспорті вказано, що прибудови літ. «А1», «А2», «А3», сараї літ. «В», «Г», «Д», вбиральня літ. «Е», баня літ. «З», комора літ. «И» збудовано самочинно (т.1 а.с.22-25).

В технічному паспорті вказано, що у літ. «А» приміщення 2-5 площею 5,1 кв.м, у літ. «А1» приміщення 2-1 площею 7,4 кв.м, приміщення 2-2 площею 8,6 кв.м, у літ. «А2» приміщення 1-1 площею 5,9 кв.м, у літ. «А3» приміщення 1-3 площею 5,9 кв.м, приміщення 1-4 площею 1,7 кв.м., приміщення 1-5 площею 8,8 кв.м збудовані (переобладнані) самовільно (т.1 а.с.22-25).

Згідно довідки від 18 березня 2015 року №159 комунального підприємства «Комінтернівське районне бюро технічної інвентаризації», виданої для реєстраційної служби, вказано, що нерухоме майно в цілому складається з житлового будинку літ. «А», прибудов літ. «А1», «А2», «А3» загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, господарських будівель і споруд: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В», «Г», «Д», вбиральня літ. «Е», баня літ. «З», комора літ. «И», вимощення І, огорожа №1,3,4,5,7, всього загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, підсобною площею 37,5 кв.м. Зазначені у свідоцтві про право власності та свідоцтвах про право на спадщину від 09 листопада 2007 року як самовільно переобладнані та самовільно збудовані будівлі літ. «А1» - прибудова, літ. «А2» - прибудова, літ. «А3» - прибудова, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» вбиральня згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №404(1538-12) від 09 серпня 2012 року, житлові будинки, господарські будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року, не є самовільними. Літ. «З2 баня, літ. «И» комора та 2-5 санвузол в житловому будинку літ. «А» залишаються самовільними. Загальна площа житлового будинку без самовільного переобладнання складає 72,2 кв.м, житлова площа складає 39,8 кв.м. Літ. «Ж» вбиральня знесено (т.1 а.с.21).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25 березня 2018 року житловий будинок загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м (площа самочинно збудованого 47,6 кв.м), реєстраційний номер майна: 20167838, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на праві приватної спільної часткової власності:

1/6 частка власник ОСОБА_1 (підстава: рішення апеляційного суду Одеської області, провадження №2ц-6855/2010; дата внесення запису про державну реєстрацію 16 грудня 2011 року) (т.1 а.с.54-56).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25 березня 2018 року житловий будинок загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м (опис об`єкта: житловий будинок А, прибудова А1, А2, А3, літня кухня Б, сарай В, Г, Д, вбиральня Е, баня З, комора И, вимощення -І, ворота №1, огорожа №3,4,5,7), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27, за адресою: АДРЕСА_1 (додаткові відомості: не зареєстровано самовільно збудоване: баня літ. «З», комора літ. «И», санвузол в будинку 2-5 площею 5,1 кв.м, загальна площа будинку без самовільного переобладнання 72,2 кв.м), зареєстрований на праві приватної спільної часткової власності:

1/6 частка власник ОСОБА_4 (підстава: свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер ВКА №886851, реєстраційний №4681, видане 09 листопада 2007 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області; дата внесення запису про державну реєстрацію 21 квітня 2015 року;

2/3 частки власник ОСОБА_6 (підстава: свідоцтво про право власності, серія та номер НОМЕР_1 , реєстраційний №4677, видане 09 листопада 2007 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області; свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер ВКА №886850, реєстраційний №4679, видане 09 листопада 2007 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області; дата внесення запису про державну реєстрацію 21 квітня 2015 року (т.1 а.с.57-62).

Отже, на час пред`явлення до суду позову у червні 2018 року та вирішення судом першої інстанції спору у справі № 504/2022/18 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25 березня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 був зареєстрований житловий будинок загальною площею 77,3 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м (опис об`єкта: житловий будинок А, прибудова А1, А2, А3, літня кухня Б, сарай В, Г, Д, вбиральня Е, баня З, комора И, вимощення -І, ворота №1, огорожа №3,4,5,7), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27), що належав на праві приватної спільної часткової власності:

1/6 частка ОСОБА_1 ;

1/6 частка ОСОБА_4 ;

2/3 частки ОСОБА_6 .

Щодо земельної ділянки.

Земельна ділянка площею 0,059 га, кадастровий номер :02:001:0230, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була набута ОСОБА_7 у приватну власність в порядку приватизації 15 березня 2005 року.

У заведеній Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області Спадковій справі до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 спадкоємцям померлого свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку не видані.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2010 року у справі №2-345/2010 (провадження №22-ц-6855/2010), зокрема, відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку земельної ділянки площею 0,059 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,059 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Висновок суду в цій частині мотивовано тим, що спадкоємці не позбавлені права отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку у нотаріуса у спадковій справі (т.1 а.с.14-17).

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року в справі №504/797/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2015 року, зокрема, визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_7 право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,059 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25 березня 2018 року земельна ділянка площею 0,0589 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27) кадастровий номер :02:001:0230, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності:

1/3 частка власник ОСОБА_1 (підстава: рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 березня 2015 року в справі №504/797/13-ц) (т.1 а.с.54-55).

Отже, на час пред`явлення до суду позову у червні 2018 року та вирішення судом першої інстанції спору у справі № 504/2022/18 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25 березня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована земельна ділянка площею 0,059 га, кадастровий номер :02:001:0230 на праві приватної спільної часткової власності:

1/3 частка ОСОБА_1 ;

решта 2/3 частки земельної ділянки не мала реєстрації за спадкоємцями.

У період апеляційного перегляду справи №504/2022/18 ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 :

1/3 частку земельної ділянки площею 0,059 га, кадастровий номер :02:001:0230, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. 21 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №717;

1/6 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0230, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», прибудов літ. «А1», «А2», «А3» загальною площею 147,1 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, господарських будівель і споруд: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В», «Г», «Д», вбиральня літ. «Е», баня літ. «З», комора літ. «И», вимощення І, надбудова мнс. літ. «А4», огорожа №1,3,4,5,6, на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. 21 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №716 (т.2 а.с.219-225).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26 березня 2021 року житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0230, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», прибудов літ. «А1», «А2», «А3» загальною площею 147,1 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, господарських будівель і споруд: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В», «Г», «Д», вбиральня літ. «Е», баня літ. «З», комора літ. «И», вимощення І, надбудова мнс. літ. «А4», огорожа №1,3,4,5,6, зареєстрований на праві приватної спільної часткової власності:

1/6 частка власник ОСОБА_2 (підстава: договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. 21 вересня 2020 року за реєстровим №716)

1/6 частка власник ОСОБА_4 (підстава: свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер ВКА №886851, реєстраційний №4681, видане 09 листопада 2007 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області; інформаційна довідка, серія та номер 15-04/20-2, видана 15 квітня 2020 року ПП «Проект», технічний паспорт №15-04/20-1, виданий 15 квітня 2020 року ПП «Проект»;

2/3 частки власник ОСОБА_6 (підстава: свідоцтво про право власності, серія та номер НОМЕР_1 , реєстраційний №4677, видане 09 листопада 2007 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області; свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер ВКА №886850, реєстраційний №4679, видане 09 листопада 2007 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області; інформаційна довідка, серія та номер 15-04/20-2, видана 15 квітня 2020 року ПП «Проект», технічний паспорт №15-04/20-1, виданий 15 квітня 2020 року ПП «Проект» (т.2 а.с.202-205).

Отже, на час вирішення судом апеляційної інстанції спору у справі № 504/2022/18 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований житловий будинок на праві приватної спільної часткової власності:

2/3 частки ОСОБА_6 ;

1/6 частка ОСОБА_4 ;

1/6 частка ОСОБА_2 .

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26 березня 2021 року земельна ділянка площею 0,0589 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 27) кадастровий номер :02:001:0230, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності:

1/3 частка власник ОСОБА_2 (підстава: договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гурською О.В. 21 вересня 2020 року за реєстровим №717) (т.2 а.с.200-201).

Отже, на час вирішення судом апеляційної інстанції спору у справі № 504/2022/18 за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 26 березня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 0,059 га, кадастровий номер :02:001:0230 на праві приватної спільної часткової власності:

1/3 частка ОСОБА_2 ;

решта 2/3 частки земельної ділянки не має реєстрації.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що спадковим майном після смерті ОСОБА_7 була частка житлового будинку, яку успадкували в рівних частках спадкоємці за законом ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . Станом на час виникнення у 2018 році в суді чергового спору та його вирішення у 2019 році судом першої інстанції житловий будинок належав на праві приватної спільної часткової власності 2/3 частки ОСОБА_6 , 1/6 частка ОСОБА_4 , 1/6 частка ОСОБА_1 . За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна мав загальну площу 77,3 кв.м, житлову площу 39,8 кв.м.

Зміни у законодавстві, що відбулися з часу відкриття у 2006 році спадщини, оформлення спадщини у 2007 році отриманням у спадковій справі ОСОБА_6 свідоцтва про право власності на частку у майні подружжя на житловий будинок та свідоцтва про право власності на 1/6 частку у спадщини на житловий будинок, отриманням у спадковій справі ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на 1/6 частку у спадщині на житловий будинок, ухваленням у 2010 році судового рішення про визнання в порядку спадкування за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку житлового будинку, призвели до того, що об`єкти, приміщення у об`єктах, що станом на 2006 рік (час відкриття спадщини) мали статус самочинного будівництва (реконструкції, перепланування) втратили такий статус і за наявності документів про набуття право власності та певної технічної документації на об`єкт нерухомого майна підлягали державній реєстрації, що прослідковується з даних Державного реєстру прав власності на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 набула право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті у 2006 році сина ОСОБА_7 , її право на 1/6 частку даного спадкового майна не є спірним. Зміни в законодавстві мали наслідком те, що ті прибудови, будівлі та споруди, що на час відкриття спадщини мали статус самочинного будівництва, ввійшли в складову 1/6 частки нерухомого майна (об`єкту житлової нерухомості), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, визнання права власності на 1/6 частку конструктивних елементів, обладнання, будівельних матеріалів, що були використані при самочинному будівництві, не мали підстав для задоволення в силу неправильно обраного способу захисту.

Як в подальшому стало відомо, ОСОБА_1 безперешкодно розпорядилась належною їй 1/6 часткою житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (у розмірах, що охоплювали прибудови, будівлі, які станом на час відкриття спадщини мали статус самочинного будівництва), подарувавши таку у 2020 році сину ОСОБА_2 .

Встановлення порядку користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами як спільною частковою власністю ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 передбачало дотримання вимог статті 358 ЦК України, за положеннями якої кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

ОСОБА_1 у спільній частковій власності на житловий будинок належала 1/6 частка, тому встановлений судом в натурі порядок користування будинком не відповідав положенням статті 358 ЦК України, оскільки співвласник із часткою 1/6 фактично отримав у володіння та користування половину приміщень у будинку, що є суттєвим порушенням прав співвласника ОСОБА_6 з часткою 2/3 (4/6) та прав співвласника ОСОБА_4 з часткою 1/6.

Суд відмовив у проведенні повторної експертизи за клопотанням відповідачів, не звернув увагу на викладені ними зауваження щодо проведеної у справі експертизи, що мало наслідком неправильне вирішення вимог про встановлення порядку користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами. Встановлення ж порядку користування земельною ділянкою є залежним від встановлення порядку користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами.

На стадії апеляційного перегляду справи встановити інший порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянкою, на якій такі розташовані, не можливо, так як на стадії апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 здійснила відчуження належної їй частки у нерухомому майні ОСОБА_2 , крім того, загальна площа житлового будинку значно змінилася, а саме із загальної площі 77,3 кв.м на загальну площу 147,1 кв.м.

Наразі співвласниками спірного майна є ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , які як співвласники в силу положень статті 358 ЦК України, здійснюючи право спільної часткової власності за згодою між собою, вправі у позасудовий спосіб домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Стаття 364 ЦК України передбачає право на виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Стаття 365 ЦК України передбачає припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Стаття 367 ЦК України передбачає право на поділ майна, що є у спільній частковій власності.

Зміна на стадії апеляційного перегляду справи суб`єктного складу співвласників нерухомого майна, розпорядження позивачем спірним майном та подальша смерть позивача тощо має наслідком скасування рішення суду першої інстанції як такого, що ухвалено з порушенням прав та інтересів відповідачів, та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Наразі спори, у разі наявності таких, підлягають вирішенню між чинними співвласниками нерухомого майна.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 грудня 2019 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в особі правонаступника ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частку рухомого та нерухомого майна, встановлення порядку користування земельною ділянкою та житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 січня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова