ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1975/24 Справа № 227/1374/22 Суддя у 1-й інстанції - Притуляк С.А. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Новодонецька селищна рада Краматорського району Донецької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської цивільну справу № 227/1374/22 за позовом ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької областівід 01 березня 2023 року (суддя Притуляка С.А.), яке ухвалено в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ

В жовні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, 1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ Донецької області помер його батько ОСОБА_3 . Спадкодавець до своєї смерті проживав у смт Новодонецьке Краматорського району Донецької області. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді легкового автомобіля ВАЗ модель 219000-116-41, 2012 року випуску, р/н НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. 26 вересня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочка М.М. із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ст.1270 ЦК України. Причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними, оскільки з початку військової агресії рф проти України 24 лютого 2022 року реалізація права громадян України на спадкування ускладнилися.

Просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю три місяці.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької областівід 01 березня 2023 року позов задоволено: визнано поважною причину пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини та визначено ОСОБА_1 додатковий строк терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове рішення мотивоване наявністю правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки введення на території України воєнного стану та активні бойові дії на території Донецької області, де мешкає позивач, є поважною причину пропуску ним строку для прийняття спадщини.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької областівід 01 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач приховав факт того, що у нього є рідна сестра, яка також має право на спадкування у першу чергу. Вважає, що саме вона мала буди залучена у справі в якості належного відповідача. Також вказує на те, що нею подана апеляційна скарга на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2023 року у справі № 227/1461/23, яким відмовлено в задоволенні її позовних вимог до Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області, ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин вимоги статей 1216,1217,1218 ЦК України.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 з тих підстав, що в даному випадку позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Від позивача ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник відповідача Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , 21 серпня 1978, уродженець селище Новодонецьке Добропільського району, є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується долученою копією паспорта. (а.с.3)

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краматорськ Донецької області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12 листопада 2021 року Краматорським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). (а.с.4)

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 08 вересня 1978 року, в якому мовою оригіналу однаково зазначені їх прізвища, а саме « ОСОБА_4 » та відомості про батька « ОСОБА_4 ». (а.с.5)

Також факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3 підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_5 , яка є рідною тіткою позивача та двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підтвердила, що померлий ОСОБА_3 є рідним батьком ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадкове майно у вигляді легкового автомобіля марки ВАЗ модель 219000-116-41, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . (а.с.6)

З повідомлення виконкому Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області № 2985/02-27 від 13 жовтня 2022 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за життя за адресою: АДРЕСА_2 . Також у повідомленні зазначено, що на момент смерті ОСОБА_3 за вказаною адресою зареєстрованим ніхто не значиться. (а.с.8)

Постановою приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочка М.М. № 89/02-31 від 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та складається з легкового автомобіля марки ВАЗ модель 219000-116-41, 2012 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини не звертався, доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не надав, тому у відповідності до ст. 1272 ЦК України ввижається таким, що спадщину не прийняв. (а.с.9)

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкрита, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №70142939 від 26 вересня 2022 року. (а.с.10)

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , яка була дружиною померлого ОСОБА_3 .

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки введення на території України воєнного стану та активні бойові дії на території Донецької області, де мешкає позивач, є поважною причину пропуску ним строку для прийняття спадщини.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у статтях 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї норми поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, суд має враховувати тривалість неподання заяви про прийняття спадщини і після закінчення шестимісячного строку, передбаченого статтею 1270 ЦК України, дотримання заявником такої засади цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

У справі, що переглядається, встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Краматорськ Донецької області. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 26 вересня 2022 року, тобто після спливу встановленого чинним законодавством шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Правила частини 3 статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач посилався на те, що з початку військової агресії РФ проти України 24 лютого 2022 року реалізація права громадян України на спадкування ускладнилися.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року у зв`язку з військової агресією російської федерації проти України на території України введено воєнний стан, який продовжується і на теперішній час.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 та роз`яснення Міністерства юстиції України від 11 липня 2022 року перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна передусім стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом згаданого шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 , який є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_3 , пропустив з поважних об`єктивних причин, пов`язаних із військовою агресією російської федерації проти України.

Територія Краматорського району Донецької області, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, з 24 лютого 2022 року відноситься до Території можливих бойових дій.

При цьому, за інформацією Міністерства оборони України територіями можливих бойових дій вважаються території, які межують з територіями активних бойових дій або тимчасово окупованими територіями чи прилеглі до державного кордону з державою-агресором та на яких можливо забезпечувати функції держави, до яких може повертатися населення, втім періодично піддаються ворожим обстрілам.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 серпня 2022 року № 679-р «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» передбачено провести обов`язкову евакуацію населення Донецької області.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає таким, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин вимоги статей 1216,1217,1218 ЦК України.

Також колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що позивач приховав факт того, що у нього є рідна сестра, яка також має право на спадкування у першу чергу та саме вона мала буди залучена у справі в якості належного відповідача.

Так, у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який (які) прийняв (ли) спадщину, а у випадку його (їх) відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Указаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18).

Тобто, істотним моментом для правильного визначення суб`єктного складу відповідачів у таких правовідносинах є саме факт прийняття спадщини спадкоємцем, а не наявність права на спадкування у першу чергу, як це розуміє апелянт.

Як встановлено матеріалами справи, як на момент звернення позивача до суду з даним позовом, так і на момент ухвалення оскаржуваного рішення, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відкривалась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №70142939 від 26 вересня 2022 року. (а.с.10)

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , яка складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_3 , апелянт ОСОБА_2 звернулась 04 травня 2023 року, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення, що свідчить про те, що належним відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 є саме Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області.

Щодо посилань апелянта в апеляційній скарзі на те, що нею подана апеляційна скарга на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2023 року у справі № 227/1461/23, яким відмовлено в задоволенні її позовних вимог до Новодонецької селищної ради Краматорського району Донецької області, ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини колегія суддів вважає за необхідно зауважити, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_7 задоволено частково. Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 жовтня 2023 року в частині відмови в задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено та визначено ОСОБА_2 додатковий додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведені обставини свідчать про відновлення порушеного права ОСОБА_2 , як спадкоємця першої черги після смерті ОСОБА_3 .

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для скасування законного рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької областівід 01 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: Я.М.Бондар

В.П.Зубакова