БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/800/22
Провадження № 2/497/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

секретарі судового засідання Ільєва Д.Д. та Георгієва А.В.,

за участю: представника позивача адвоката Караівана К.І.,

відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Сахарової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним, третя особа Василівська сільська рада Болградського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2024р. позивач звернувся до суду з позовом, що пізніше уточнив, та яким просить визнати недійсним заповіт, що був завірений секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області на прохання заповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та який був складений на користь відповідачки ОСОБА_3 , 1980р. народження, і посвідчений 15.04.2020р. секретарем Василівської сільської ради Беліогло Т.Г. та зареєстрований у реєстрі за №37, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що заповіт був складений особою, яка не мала на це права у зв`язку з тим, що є родичкою спадкоємця; також просить стягнути з відповідачки на користь його, позивача, судові витрати в розмірі сплаченого ним судового збору - 2074 (дві тисячі сімдесят чотири) гривні 80 копійок.

В обгрунтування вимог позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавиця ОСОБА_4 , яка на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, розташовану на території Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, та на інше спадкове майно. 21.01.2019р. спадкодавець ОСОБА_4 залишила на ім`я його, позивача, нотаріально посвідчений заповіт, відповідно якого усе своє майно, яке їй належатиме на день смерті - заповіла йому - позивачу ОСОБА_2 . Він, позивач, звернувся до Голицької сільської ради Болградського району Одеської області з заявою про видачу йому довідок для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за цим заповітом після смерті ОСОБА_4 , але у сільській раді йому повідомили, що спадкодавець ОСОБА_4 у 2020 році залишила заповідальне розпорядження на гр. ОСОБА_3 . Він, позивач перевірив інформацію і довідався, що 15.04.2020р. секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області Бєліогло Т.Г. був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_4 , номер в реєстрі нотаріальних дій: 37, а з копії вищевказаного заповіту вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 все своє майно заповіла відповідачці ОСОБА_3 . Заповіт, залишений ОСОБА_4 15.04.2020, він, позивач, вважає нікчемним та недійсним, оскільки вважає, що його було засвідчено особою, яка не мала на це право через родинний зв`язок зі спадкоємцем, але для цього потрібно довести її родинний зв`язок зі спадкоємцем шляхом збирання доказів, у т.ч. за допомогою ухвали суду про витребування доказів, тому він з змушений звернутися до суду за захистом свого спадкового права і відповідним клопотанням.

03.06.2022 до матеріалів справи надійшов відзив ОСОБА_5 на позов, яким вона зазначила, що вказаний у позові спірний заповіт, був складений та посвідчений 15.04.2020 секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області Бєліогло Т.Г., і зареєстрований в реєстрі за №37, - за яким спадкодавець ОСОБА_4 усе своє майно заповідала їй, відповідачці, - він був складений за належною формою та посвідчений належною особою, оскільки воля спадкодавиці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - щодо її спадкового майна - була зафіксована 15.04.2020 шляхом складання на її, відповідачки, ім`я, цього заповіту, про який їй, відповідачці, стало відомо лише після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 - вона, відповідачка, знайшла його вже після поховання спадкодавиці - розбираючи документи померлої. Позивач вважає, що заповіт складений особою, в якої не було повноважень на вчинення нотаріальних ді через те, що сесія Голицької сільської ради або виконавчий комітет Голицької сільської ради не ухвалювали рішення про делегування повноважень секретарю Голицької сільської ради обов`язків на здійснення нотаріальних дій. Однак, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено спеціальних дій стосовно делегування цих повноважень. Саме законом закріплені за виконавчими владами сільських рад власні та делеговані повноваження. Додаткових рішень сесії або виконкому щодо делегування тих повноважень, делегування яких передбачено законом не вимагається, адже для здійснення цих повноважень. П.3 ст.12 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях. Сільській голова призначає посадових осіб та покладає на них додаткові обов`язки. Розпорядженням сільського голови № 04-03/26-к від 11.11.2015р. на секретаря Голицької сільської ради покладені повноваження щодо здійснення нотаріальних дій. Тобто, сільській голова в межах своїх повноважень розпорядився делегованими законом виконавчому комітету повноваженнями стосовно нотаріальних дій. Відповідно до ст.37 ЗУ «Про нотаріат», нотаріальні дії, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування у сільських населених пунктах уповноважені на це та вчиняють нотаріальні дії. Одночасно, посадовою інструкцією секретаря Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, що затверджена Голицьким сільським головою 10.11.2015р., також передбачено, що в разі виконання обов`язків секретаря виконавчого комітету сільської ради, секретар ради вчиняє нотаріальні дії та засвідчує нотаріальні документи. Позивач у позові стверджує, що особа, на користь якої був складений заповіт - була депутатом Голицької сільської ради та є сестрою чоловіка секретаря сільської ради, але секретар сільської ради та вона, відповідачка - на користь якої був складений заповіт, - не є близькими родичами, і це твердження позивача є помилковим. Таким чином заповіт був посвідчений секретарем сільської ради - належною особою, на яку Законом покладені повноваження щодо вчинення нотаріальних дій. Заповідач була дієздатною та розуміла своє волевиявлення. Заповіт був складений у письмовій формі за допомогою технічних засобів зі слів заповідачки, був прочитаний їй вголос, підписаний власноручно заповідачкою за її проханням за місцем її проживання. Все це вказано в заповіті. Тобто, заповіт посвідчений уповноваженою на це особою з додержанням законодавчих норм, а тому не має підстав визнавати його недійсним або вважати нікчемним.

У судовому засіданні адвокат Караіван К.І. - представник позивача ОСОБА_2 - просив позов задовольнити, зазначивши, що підставою визнання заповіту недійсним є той факт, що секретар Голицької сільської ради Бєліогло Т.Г., у порушення ст.9 ЗУ "Про нотаріат" посвідчила заповіт на користь родички свого чоловіка - відповідачки ОСОБА_3 - яка є дружиною троюрідного брата чоловіка секретаря Голицької сільської ради ОСОБА_5 - тобто, чоловіки секретаря сільської ради і відповідачки є троюрідними братами і вони всі про це не могли не знати як мешканці села - де всі все про всіх знають - хто кому є родичем, кумом/кумою, тощо. А вимога чинного законодавства, зокрема, -

У судовому засіданні адвокат Сахарова Н.М. - представник відповідачки ОСОБА_3 - просила вимоги позову залишити без задоволення як безпідставні та необгрунтовані, адже відповідачка ОСОБА_3 стверджує, що не є родичкою родичкою секретаря Голицької сільської ради Болградського району Одеської області ОСОБА_5 , якою посвідчено спірний заповіт, принаймні, їй, представнику, відповідачка пояснила, що їй не відомо, який саме родинний зв`язок між ними є, адже село в них велике і є багато осіб з однаковими прізвищами, що не є родичами між собою.

Відповідачка ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вимог позову, зазначивши, що вона не була і не є родичкою секретаря Голицької сільської ради Болградського району Одеської області ОСОБА_5 , якою посвідчено спірний заповіт, принаймні, їй, відповідачці, - не відомо, який саме родинний зв`язок між ними є, адже село в них велике і є багато осіб з однаковими прізвищами, що не є родичами між собою; до того ж вона, відповідачка, не є місцевою - уродженкою села Голиця, а тому не всіх родичів свого чоловіка знає. Крім того, їй, - як спадкоємцю за останнім заповітом ОСОБА_4 , - було відомо від самої заповідачки про існування її ж заповіту на ім`я позивача ОСОБА_2 , а також вона, заповідачка, повідомляла, що позивач погано ставився до неї - дуже рідко навідувався, не допомагав їй матеріально і в побуті, грубо з нею поводився - тому заповідачка й склала заповіт вдома, бо боялася його, ОСОБА_6 . Вона ж, відповідачка ОСОБА_3 , будучи продавчинею сільського магазину, познайомившись зі старенькою ОСОБА_4 , як з покупцем, перейнялася її проблемами, бо дізналася від неї, що вона проживає сама, їй важко ходити самій до магазину, бо ніхто їй не допомагає, тому почала надавати їй допомогу - спочатку донести додому продукти, потім оплачувати комунальні, навідувала її, виконувала дрібні прохання кудись сходити, а також - іноді - надавала посильну матеріальну допомогу - на ліки, продукти, дрібні побутові речі, приділяла увагу спілкуванням, щоби вона не відчувала себе усіма покинутою, - тому й не здивувалася, знайшовши після смерті спадкодавиці ОСОБА_4 серед її речей в її будинку заповіт на своє ім`я - лише здивувалася, що заповідачка про це їй не повідомляла. Проте поважає волю померлої і не хоче відмовлятися від права бути спадкоємцем померлої заповідачки.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засідання зазначила, що вона є колишнім секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області, і саме вона посвідчила вищевказаний спірний заповіт, складений 15.04.2020р., - за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заповідала відповідачці ОСОБА_3 усе своє майно, а також повідомила суду наступне. Спадкодавець ОСОБА_4 була жінкою похилого віку, проживала сама, хворіла, погано ходила, і сама звернулася до неї, свідка, - як до секретаря сільської ради, попросивши прийти до неї до дому, пояснивши, що боїться позивача ОСОБА_2 , бажає змінити свій раніше складений заповіт - переважно тому, що позивач ОСОБА_2 погано доглядав за нею, погано до неї ставиться, через це вона їй, свідку, скаржилася на нього. Чернетку заповіту вона, свідок, склала вдома у ОСОБА_4 на її прохання, а потім набрала текст на комп`юторі у приміщенні сільської ради і повернулася до ОСОБА_4 додому, де вона була сама, вона сама й прочитала та підписала заповіт, адже була грамотною людиною, бо колись працювала бухгалтером.

Свідок ОСОБА_7 також зазначила, що вона не є родичем відповідачки ОСОБА_3 - в них просто однакові прізвища.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_4 у віці 89років, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті, який був внесений 16.11.2021р. реєстратором Болградського відділу державної РАЦС, а/з №904 (а.с.15);

- згідно заповіту від 21.01.2019р. (р.№39) та витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі за №54803488 від 21.01.2029р., - спадкодавець ОСОБА_4 заповідала все своє майно позивачу ОСОБА_2 (а.с.13-14, 71-72);

- згідно другого заповіту - від 15.04.2020р. - спадкодавець ОСОБА_4 заповідала усе своє майно відповідачу ОСОБА_3 (а.с.16);

- згідно довідок старости села Голиця від 28.04.2022р. за №2-83 та від 14.04.2022р. за №2-72, - спадкодавець ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - у будинку, що належить ОСОБА_8 , і де були зареєстровані: ОСОБА_9 , 1912р.н., ОСОБА_8 ,1967р.н., ОСОБА_10 , 1974р.н. та позивач ОСОБА_2 , 1991р.н., але проживала на день смерті за іншою адресою, де ніхто не був зареєстрований: АДРЕСА_2 , - сама (а.с.17);

- згідно відповіді сільського голови Василівської сільської ради Болградського району Одеської області від 19.04.2022р. за №12/02-17/439, - у виконавчому комітеті Голицької сільської ради, що була приєднана до Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, станом на квітень 2020р., - нотаріальні дії вчинялися посадовою особою - секретарем сільської ради та виконкому Голицької сільської ради ОСОБА_7 на підставі розпорядження сільського голови від 11.11.2025р. №04-03/26к "Про призначення секретарем Голицької сільської ради VІІ скликання ОСОБА_7 "; секретар Голицької сільської ради ОСОБА_7 , а також її чоловік ОСОБА_11 - не перебувають в родинних стосунках з мешканкою с.Голиця ОСОБА_3 , 1980р. народження, - є лише однофамільцями; відповідач ОСОБА_3 у період з 2005р. до 2020р. працівником Голицької ради не була, але була обрана депутатом сьомого скликання Голицької сільської ради Болградського району, до відповіді додані копії доказів: протокол лічильної комісії, та витягів з розпоряджень від 25.04.2006 та 17.11.2010р. про призначення ОСОБА_7 секретарем сільської ради (а.с.21-24);

- згідно постанови приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 06.05.2022р.. - позивачу було відмовлено у прийнятті спадщини за заповітом ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - у зв`язку з наявністю заповіту, що був укладений пізніше на іншу особу (а.с.26);

- з матеріалів спадкової справи щодо майна гр. ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - копія якої надана суду приватним нотаріусом Агбун М.І. (відповідь на ухвалу суду №555/01-16 від 18.07.2022р.), - спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом є відповідач ОСОБА_3 (а.с.81), а також спадкоємцем майна спадкодавця за заповітом є позивач ОСОБА_2 (а.с.87зв.), інших спадкоємців не вбачається;

- згідно свідоцтва про одруження (серії НОМЕР_1 , вид. 03.12.1998р. Голицькою сільською радою Болградьского району Одеської області, а/з №10, а.с.100) - відповідач ОСОБА_3 змінила своє прізвище з " ОСОБА_12 " на " ОСОБА_13 ", її чоловіком є ОСОБА_14 , згідно свідоцтва про народження якого (серії НОМЕР_2 , вид.28.11.1977р. Голицькою сільською радою Болградьского району Одеської області, а/з №32, а.с.105) - його батьками є (російською) " ОСОБА_15 " та " ОСОБА_16 ";

- згідно свідоцтва про народження батька чоловіка відповідачки (серії НОМЕР_3 , вид.повторно 21.02.2001р. відділом РАГС Болградського РУЮ Одеської області, а/з №04, а.с.107) - його батьками є ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Ухвалами суду від 11.10.2022р., 13.01.2023р., 04.08.2023р., 27.09.2023, 09.11.2023 та 20.12.2023, в ході підготовчого провадження були задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів, призначення почеркознавчої експертизи та витребування додаткових доказів - з Болградського відділу державної РАЦС копії актових записів: про народження ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_20 , 1971-1972р.н., копії актового запису про реєстрацію шлюбу ОСОБА_20 і ОСОБА_7 , про реєстрацію шлюбу ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та про її народження; копію актового запису про реєстрацію шлюбу ОСОБА_22 , 1932-1934р.н., - приблизно у 1953-1955р.р.; про народження ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_24 - батька ОСОБА_25 , а також - з Державного архіву Одеської області та КУ "Ізмаїльський архів" - копії актових записів про народження ОСОБА_23 , приблизно 1917-1919р.н. та ОСОБА_24 , теж приблизно 1917-1919р.н., а також - з Приморського відділу державної РАЦС м.Одеси - копію а/з про реєстрацію шлюбу ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_5 , 1971р.н. (ас.160,178,200,214).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа з 18.03.2024р. надійшла у провадження іншому складу суду.

Розгляд справи було розпочато спочатку, зі стадії підготовчого провадження, та, у зв`язку з надходженням 28.06.2024р. до матеріалів справи письмових клопотань представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів і витребування доказів повторно (а.с.236,251), - які судом були задоволені, відповідно, протокольною ухвалою в ході судового засідання 28.06.2024р. та письмовою ухвалою за результатом цього ж судового засідання, - судом повторно було витребувано з Приморського відділу державної РАЦС м.Одеси - копію а/з про реєстрацію шлюбу ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_5 , 1971р.н. (а.с.252,255).

В ході судового розгляду справи судом у судовому засіданні, у присутності учасників справи, які представляли інтереси обох сторін - позивача і відповідача, судом були досліджені усі надані суду сторонами та зібрані за клопотаннями, наданими суду в ході судового розгляду справи докази, які підтверджують родиний зв`язок зі спадкоємцем за заповітом - відповідача ОСОБА_1 секретаря Василівської сільської ради ОСОБА_7 , 1971р.н., яка 15.04.2020р. посвідчила заповіт спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений на ім`я спадкодавця (відповідачки) ОСОБА_3 , 1980р. народження, - оскільки ОСОБА_3 є родичем чоловіка ОСОБА_7 .

Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених нотаріуси або уповноважені посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог законодавства України і особисто подані ними нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, а також забезпечують реєстрацію заповітів у Спадковому реєстрі. Одночасно Цивільний кодекс України встановлює вимоги щодо форми заповіту, зокрема, стаття 1247 цього кодексу передбачає, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно норми статті 1248 Цивільного кодексу України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача. Нотаріус при посвідченні заповіту зобов`язаний роз`яснити заповідачу зміст статті 1241 Цивільного кодексу України про право на обов`язкову частку у спадщині та зміст статті 1307 Цивільного кодексу України щодо нікчемності заповіту на майно, яке є предметом спадкового договору. Нотаріус посвідчує заповіти фізичних осіб з повною цивільною дієздатністю, у тому числі подружжя, які складені відповідно до вимог статей 1233-1257 Цивільного кодексу України та особисто подані нотаріусу. У заповіті зазначаються місце і час складення заповіту, дата та місце народження заповідача. Заповіт особисто підписує заповідач. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається.

Стаття 1251 ЦК України, встановлює, що в разі, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. А, відповідно до пп.5 п.б ч.1 ст.38 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, - реєстрація актів громадянського стану. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (абз.1 ч.2 ст.1248 ЦК України). В такому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним (абз.2 ч.2 статті 1248 ЦК України). Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст.1253 цього Кодексу), (абз.3 ч.2 ст.1248 ЦК України). Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою лише у випадках, встановлених абз.3 ч.2 ст.1248 і ст.1252 цього Кодексу (ч.2ст.1253 ЦК України). Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій, за бажанням заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше, ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому (п. 1.11 Глава 3).

Таким чином, посадові, службові особи зобов`язані: роз`яснити фізичним особам, від імені яких посвідчуються заповіти і довіреності, їх права і обов`язки, попереджають про наслідки їх посвідчення для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; перевірити відповідність посвідчуваних заповітів і довіреностей вимогам закону; встановити дійсні наміри особи (правильне розуміння нею значення, умов правочину та його правових наслідків), що звернулася за посвідченням заповіту чи довіреності, до їх посвідчення, а також відсутність у неї будь-яких заперечень щодо кожної з умов правочину; попередити про правові наслідки посвідчення заповітів і довіреностей; роз`яснити порядок скасування та складення нового заповіту, скасування довіреностей; скласти у разі потреби проекти заповітів чи довіреностей на усне прохання фізичних осіб; посвідчують заповіти і довіреності на усне прохання фізичних осіб.

Згідно ч.1ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, - є нікчемним. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення, породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається в разі: якщо недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (якщо оспорюваний правочин визнаний судом недійсним). Як вбачається з роз`яснень, викладених у ч.2 п.16, ч.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 - заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочин, якщо в книзі шостій ЦК немає відповідного правила. Заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі ст.215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. В разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного, та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину (ч.2п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Таким чином, заповіт це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (стаття 1233 ЦКУ). Відповідно до статті 202 ЦКУ заповіт є одностороннім правочином, тобто дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.9 ЗУ "Про нотаріат, "Нотаріус та посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі вчиняти нотаріальні дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), а також на ім`я і від імені працівників даної нотаріальної контори, працівників, що перебувають у трудових відносинах з приватним нотаріусом, або працівників даного виконавчого комітету. Посадові особи органу місцевого самоврядування не вправі вчиняти нотаріальні дії також на ім`я і від імені даного виконавчого комітету. У зазначених випадках нотаріальні дії вчиняються в будь-якій іншій державній нотаріальній конторі, у приватного нотаріуса чи у виконавчому комітеті іншого органу місцевого самоврядування. Посадові особи, перелічені у статті 40 цього Закону, не вправі посвідчувати заповіти та довіреності на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка або своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер). Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними".

Таким чином, нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, дійсно не вправі вчиняти нотаріальні дії на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів - братів, сестер...

Про ступінь спорідненості ця норма Закону мову не веде, тобто, особа не має право посвідчувати заповіт, складений на ім`я брата/сестри свого чоловіка або їх родичів не залежно від ступеню спорідненості.

З доказів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 , на ім`я якої 15.04.2020 секретарем сільської ради Беліогло Т.Г. було посвідчено заповіт, залишений заповідачкою ОСОБА_4 - є родичкою чоловіка секретаря сільської ради ОСОБА_7 , тому зазначений заповіт було засвідчено особою, яка не мала на це право через родинний зв`язок зі спадкоємцем - особою, на користь якої він був складений.

Отже, аналізуючи матеріали справи та нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що заповіт від 15.04.2020р., який було посвідчено секретарем Голицької сільською ради Болградського району Одеської області Беліогло Т.Г. з порушенням порядку його посвідчення, вона є родичкою спадкоємця - відповідача ОСОБА_3 , тому є нікчемним та не породжує для сторін юридично-правових наслідків, але, оскільки для встановлення цього факту, який не є очевидним, потребувалося збирання і дослідження доказів - суд дійшов висновку, що позивач обрав вірний спосіб захисту і звернувся ждо суду з вимогою про встановлення цього факту та з вимогою, яку породжує цей факт - про визнання заповіту саме недійсним, а не нікчемним.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі спалченого судового збору.

Керуючись ст. ст.4,2,11-13,89,259,263-265 ЦПК України, 12,13,15,16,202,203,215,1233-1257 ЦК України, ст.9 ЗУ "Про нотаріат", суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання заповіту нікчемним, третя особа Василівська сільська рада Болградського району Одеської області.

Визнати недійсним заповіт, який був записаний секретарем Голицької сільської ради Болградського району Одеської області Беліогло Т.Г. на прохання заповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та який був складений на користь ОСОБА_3 , 1980р. народження, і був посвідчений 15.04.2020р. та зареєстрований у реєстрі за №37 - у зв`язку зі складанням його особою, яка не мала на це права.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,РНОКПП НОМЕР_4 на користь позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , НОМЕР_5 , судові витрати в розмірі сплаченого ним судового збору в сумі 2074 (дві тисячі сімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 31.12.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова