ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/190/24 Справа № 201/4058/22 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Халаджи О.В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпроперовська від 22 листопада 2022 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, третя особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про визнання непридатними для проживання житла (суддя першої інстанції Антонюк О.А., повний текст рішення складено 22 листопада 2022 року),

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визнання непридатними для проживання житла, в якому просив визнати непридатними для проживання квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 та належать ОСОБА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визнання непридатними для проживання житла задоволено.

Визнано непридатними для проживання квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , 92Б, АДРЕСА_15 , та належать ОСОБА_1 .

Із вказаним рішенням суду не погодився Голова адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Володимир Федоренко та подав апеляційну скаргу, вважає, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Мотивує скаргу тим, що судом першої інстанції не було досліджено висновок експертів Діденко Л.М. Давиденка Е.А. від 10 квітня 2017 року.

Наголошує на тому, що Адміністрація самостійно не приймає рішення щодо непридатності жилого приміщення для проживання, а вносить пропозиції на розгляд виконкому міської ради з цього питання.

Вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 є житловим та прийнятий в екплуатацію у 2008 році.

ОСОБА_2 просив рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якомі він вказує, що у зв`язку із бездіяльністю відповідача щодо виконання рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 вересня 2020 року по справі №201/1558/20, з метою єдиного ефективного засобу захисту прав Позивача, і було подано позов щодо визнання саме судом непридатними для проживання квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 . Рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог позивача є єдиним ефективним засобом захисту порушених прав, ухвалено з дотриманням норм матеріального права, є законним та обґрунтованим.

ОСОБА_1 просив рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопала 2022 року залишити без змін.

Апеляційним судом до участі у справі в якості третьої особи було залучено Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, який у своїх поясненнях зазначив, що на час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 , не був власником квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_15 , а тому на думку третьої особи його права не були порушені.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Адміністраці Соборного району Дніпровської міської ради Голик О.І. у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради Скосарєв І.Д. у судовому засіданні підтримав доводи скарги, просив її задовольнити в повному обсязі.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Соборної районної у місті Дніпрі ради із заявою щодо проведення районною технічною комісією обстеження належних йому житлових приміщень № 3, 4, 30, 30А, 34, 38, 54, 62, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 89Б, 90, 91, 92, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , з метою встановлення відповідності вищезазначених приміщень санітарно-технічним вимогам та придатності до проживання. 22 лютого 2017 року районною технічною комісією виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради було проведено обстеження стану житлових приміщень № 3, 4, 30, 30А, 34, 38, 54, 62, 79, 82, 82А, 85, 85А, 89, 89А, 89Б, 90, 91, 92, 92А, 92Б, 92В, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено відповідний Акт обстеження. У висновках Акту обстеження було зазначено, що вищезазначені приміщення придатні для проживання. Під час підготовки проекту рішення виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради про затвердження актів районної технічної комісії від 22 лютого 2017 року позивачем були надані зауваження до проекту рішення, до яких додано експертний висновок про результати обстеження жилих квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , складений спеціалістами ПП «Експерт-Борисфен» Е.А. Давиденко, ОСОБА_3 10 квітня 2017 року, в якому зазначено про непридатність до проживання вищезазначених житлових приміщень (лист від 13 квітня 2017 року). Надані позивачем зауваження були виконавчим комітетом Соборної районної у місті Дніпрі ради проігноровані (лист № Л-09/197 від 25 квітня 2017 року). 25 квітня 2017 року виконкомом Соборної районної у місті Дніпрі ради необгрунтовано було прийнято рішення № 104 «Про затвердження актів районної технічної комісії», яким затверджувалися акти районної технічної комісії від 22 лютого 2017 року з висновком про придатність для проживання квартир за адресою: АДРЕСА_1 за АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 ; а також рекомендацією власнику квартири АДРЕСА_14 В провести капітальний ремонт за власні кошти. Позивач з рішенням Соборної районної у місті Дніпрі ради № 104 від 25 квітня 2017 року про придатність для проживання вищезазначених квартир не погодився та неодноразово звертався до відповідача з питанням врахування його зауважень і експертного висновку по вказаному житлу.

Відповідач безпідставно не вирішував вказане питання тривалий час, а потім відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 24 лютого 2021 року № 71/4 «Про затвердження положень про адміністрації районів Дніпровської міської ради» правонаступником Соборної районної у місті Дніпрі ради, а також виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради призначено Адміністрацію Соборного району Дніпровської міської ради (відповідач). Рішенням Дніпровської міської ради від 24 лютого 2021 року №71/4 «Про затвердження положень про адміністрації районів Дніпровської міської ради» не перебачено надання повноважень відповідачу щодо прийняття рішень про непридатність для проживання житлових приміщень та будинків.

Таким чином, як стверджує позивач, єдиним ефективним засобом захисту прав позивача є прийняття судом рішення щодо непридатності для проживання квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , та належать ОСОБА_1 .. В добровільному порядку відповідач відмовляється вирішити вказане спірне питання: з одного боку зазначене житло визнане придатним для проживання, з іншого, встановленого експертним чином, не придатним. Звернення до відповідача ні до чого не призвело. Іншим порядком вирішити вказане питання неможливо.

Позивач вважає вказане неправомірним, порушуючим його права як користувача і власника житла, вказане відповідачем не згода з позовом, не визнання експертного висновку і інш. - не відповідає дійсності і не доведено, позивачу фактично завдані збитки. Звернувся до відповідача з питанням порушення прав на житло, але отримав відмову, виник спір, який в добровільному порядку не вирішено і позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 30 Закону України«Про місцевесамоврядування вУкраїні» визначено, що питання обліку житлового фонду, об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності, здійснення контролю за його використанням, а також питання визначення технічного стану житлових будинків належать до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно статті 1 ЖК УРСР громадяни мають право на житло. Це право забезпечується розвитком і охороною державного та громадського житлового фонду, сприянням кооперативному та індивідуальному житловому будівництву, справедливим розподілом під громадським контролем жилої площі, яка надається в міру здійснення програми будівництва благоустроєних жител, наданням громадянам за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, а також невисокою платою за квартиру і комунальні послуги.

Відповідно до статті 4 ЖК УРСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає: жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі (державний житловий фонд); жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об`єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд); жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам (фонд житлово-будівельних кооперативів); жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд); квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні (одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд соціального призначення). До житлового фонду включаються також жилі будинки, що належать державно-колгоспним та іншим державно-кооперативним об`єднанням, підприємствам і організаціям. До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру.

Статтею 7 ЖК УРСР визначено, що періодично провадиться обстеження стану жилих будинків державного і громадського житлового фонду. Непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів. Непридатні для проживання жилі приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів може бути переобладнано в нежилі за рішенням загальних зборів членів кооперативу, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Питання визнання житлового будинку непридатним для проживання регулюється статтею 7 Житлового кодексу Української РСР та Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання (далі - Положення), затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 26 квітня 1984 №189.

Так, згідно пункту 1 Положення вбачається, що жилі будинки державного і громадського житлового фонду підлягають плановому суцільному обстеженню з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам.

Під час обстеження стану жилих будинків перевіряється: а) двір будинку та елементи його благоустрою; б) фундаменти, підвали; в) стіни та елементи фасадів (балкони, еркери, карнизи тощо); г) стикові з`єднання у великопанельних жилих будинках; д) дах будинку та обладнання на ньому (димові і вентиляційні канали та інше); е) ліфти та їх обладнання; ж) поверхи жилого будинку, включаючи їх конструкції; з) інженерне обладнання (п. 2 Положення).

Обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості.У разі необхідності дообстеження жилих будинків залучаються фахівці проектнихі науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічноїслужби (п. 3 Положення).

Згідно пунктів 4-5 Положення вбачається, що на підставі матеріалів обстеження стану жилих будинків житлово-експлуатаційна організація визначає будинки, що відповідають санітарним і технічним вимогам, і складає про це відповідний акт, який затверджується керівником вказаної організації.

Якщо під час обстеження стану жилих будинків буде виявлено невідповідність санітарним і технічним вимогам цих будинків (жилих приміщень), яку можливо і доцільно усунути шляхом проведення капітального ремонту, житлово-експлуатаційна організація вирішує в установленому порядку питання про проведення такого ремонту.

В разі неможливості або недоцільності проведення капітального ремонту житлово-експлуатаційна організація вносить до виконкому районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів пропозицію про визнання жилого будинку (жилого приміщення) таким, що не відповідає вказаним вимогам і є непридатним для проживання.

При цьому додаються такі документи: а)акт обстеження стану жилого будинку з відповідним висновком; б) технічний паспорт жилого будинку з даними про його фізичну зношеність; в) висновок проектної або науково-дослідної організації (при необхідності) щодо технічного стану жилого будинку (жилого приміщення) та про неможливість або недоцільність проведення капітального ремонту будинку (жилого приміщення); г) висновок органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби щодо відповідності жилого будинку (жилого приміщення) санітарним вимогам.

Для обстеження стану жилих будинків, зазначених в абзаці другому пункту 5 цього Положення, виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів призначає комісію в такому складі: заступник голови виконавчого комітету місцевої Ради (голова комісії), начальник управління (відділу) житлового (комунального) господарства виконавчого комітету місцевої Ради (заступник голови комісії), представник органу або закладу санітарно-епідеміологічної служби, представник відділу (управління) у справах будівництва і архітектури виконавчого комітету місцевої Ради або районний архітектор, представник органу державного пожежного нагляду, депутат місцевої Ради, інженер житлово-експлуатаційної організації (секретар комісії), представник громадського будинкового комітету.

При обстеженні стану жилих будинків відомчого або громадського житлового фонду до складу комісії включається також представник органу, який здійснює управління відповідним фондом.

Комісія має право залучати в установленому порядку фахівців проектних, науково-дослідних та інших організацій (п. 6 Положення).

Пунктом 7 Положення встановлено,що комісія виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів: а) розглядає подані житлово-експлуатаційною організацією документи; б) обстежує стан жилого будинку (жилого приміщення) та складає акт за формою, що встановлюється Міністерством житлово-комунального господарства УРСР; в) перевіряє обґрунтованість висновків про неможливість або недоцільність проведення капітального ремонту жилого будинку (жилого приміщення).

У випадках, коли за висновком комісії виявлені під час обстеження стану жилого будинку (жилого приміщення) негативні фактори можуть бути усунені шляхом проведення капітального ремонту будинку (приміщення), матеріали обстеження передаються житлово-експлуатаційній організації для проведення в установленому порядку необхідного ремонту;г) встановлює причини незадовільного стану жилого будинку (жилого приміщення) і при наявності вини в цьому службових осіб ставить питання про притягнення їх до відповідальності; д) при визнанні жилого будинку (жилого приміщення) непридатним для проживання вносить виконавчому комітетові місцевої Ради пропозицію з проектом відповідного рішення.

Пунктом 8 Положення встановлено, що Виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення для проживання.

У випадках, коли виконавчий комітет місцевої Ради дійде висновку про можливість і доцільність усунення негативних факторів шляхом проведення капітального ремонту жилого будинку (жилого приміщення), він приймає рішення про проведення такого ремонту.

Якщо жилий будинок (жиле приміщення) визнано виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для проживання, виконком відповідної місцевої Ради вносить до виконавчого комітету обласної, міської (міста республіканського підпорядкування) Ради народних депутатів пропозицію про використання цього будинку (приміщення) в інших цілях або про знесення будинку (пункт 11 Положення).

З аналізу вищенаведеного законодавства вбачається, що для обстеження стану жилих будинків виконавчим комітетом відповідної місцевої Ради народних депутатів призначається комісія, яка фіксує виявлені під час обстеження негативні фактори, та у разі якщо останні можуть бути усунені шляхом проведення капітального ремонту будинку (приміщення), матеріали обстеження передаються житлово-експлуатаційній організації для проведення в установленому порядку необхідного ремонту.

При цьому, при визнанні жилого будинку (жилого приміщення) непридатним для проживання вносить виконавчому комітетові місцевої Ради пропозицію з проектом відповідного рішення. Саме виконавчий комітет відповідної місцевої Ради народних депутатів розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення для проживання).

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом до справи було долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотєк, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єута нерухомого майна по квартирам АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_15 від 28.11.2023 року.(т.1 а.с.114-164).

Згідно інформації з наданого реєстру, вищевказані квартири під час розгляду справи у суді першої інстанції не належали на праві власності позивачу ОСОБА_1 , а належали іншим особам, проте суд першої інстанції дану інформацію не перевірив та прийняв рішення, яке стосується права власності третіх осіб, крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач діяв в інтересах власників вказаних квартир.

Згідно рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 385 від 24.02.2022 року було затверджено Положення про порядок обстеження стану житлових будинків та житлових приміщень з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання житлових будинків і житлових приміщень непридатними для проживання.

Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради відповідно до покладених на нього завдань відповідно до тп.3.1.39 Положення про департмаент житлового господарства Дніпровської міської ради, затвердженого Рішенням міської ради від 21.12.2016 року № 33/17 здійснює підготовку проектів рішень виконавчого комітету міської ради щодо затвердження актів про придатність/непридатність житлових будинків, гуртожитків, квартир, житлових приміщень гуртожитків та нежитлових приміщень для проживання та, у разі необхідності, списків сімей, що підлягаються переселенню у зв`язку з визнанням об`єктів житлового фонду непридатним для проживання.

Згідно пункту 12 вказаного положення Департамент житлвого господарства Дніпровської міської ради веде облік непридатних для проживання житлових будинків (житлових приміщень) та видає довідки (виписки з рішень виконавчого комітету міської ради) про визнання житлового будинку (житлового приміщення) таким, що не відповідає санітарним і технічним нормам.

Долученими до матеріалів справи доказами встановлено, що саме на департамент житлового господарства Дніпровської міської ради покладено обов`язок здійснювати підготовку проектів рішень виконавчого комітету міської ради щодо затвердження актів про придатність/непридатність житлових будинків, гуртожитків, квартир, житлових приміщень гуртожитків та нежитлових приміщень для проживання та, у разі необхідності, списків сімей, що підлягаються переселенню у зв`язку з визнанням об`єктів житлового фонду непридатним для проживання, однак вказані рішення, щодо визнання житлових квартир непридатними в матеріалаї справи відсутні, та як пояснив представник третьої особи, такі рішення стосовно спірних квартир не приймалися, а тому відсутні підстави вважати, що вони є непридатними до житла, оскільки не було здійснено огляд нерухомого майна відповідною комісією для складання висновку, проте на вищевказане суд першої інстанції не звернув уваги та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права, тобто прийняв рішення, яке не входить до компетенції суду.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 , та про визнання непридатними для проживання житла, оскільки останній не є власником певної кількості квартир та ОСОБА_1 порушено порядок визнання квартир непридатними до житла.

Крім того, колегія суддів зауважує, що чинне законодавство визначає, що визнання будинку чи житлового приміщення непридатним для проживання можливе лише у разі неможливості чи недоцільності його капітального ремонту, проте таке рішення в матеріалах справи відсутнє.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та дають підстави для висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради про визнання житла не придатним для проживання.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпроперовська від 22 листопада 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради, третя особа Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, про визнання непридатними для проживання житла відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О. В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2024 року.

Головуючий суддя О. В. Халаджи