У Х В А Л А

02.12.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Семенцова Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

27.11.2024 до суду надійшла указана заява, в якій заявник просить видати судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, починаючи з 27.11.2024, на період її навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою 23-річного віку.

При вирішенні питання щодо видачі судового наказу суддя дійшов до висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

За положеннями ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Стаття 161 ЦПК України містить вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Зокрема, згідно п. 4 ч. 1 цієї статті судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, а також згідно п. 5 ч. 1 цієї статті заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто, зазначені норми закону стосуються стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до їх повноліття у визначеній п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України частці заробітку (доходу) платника аліментів, або у визначеному п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України розмірі твердої грошової суми, розмір яких врегульовано вказаними нормами закону та є безспірним. Водночас ці норми не поширюються на правовідносини щодо стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання та в зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У поданій заяві заявник звернулася до суду з вимогою щодо стягнення з боржника аліментів на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період її навчання, що не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, оскільки така не вимога не передбачена статтею 161 ЦПК України, за якою може бути видано судовий наказ.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 199 СК України, ст. ст. 19, 161, 165, 166, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою та її право на звернення до суду з тими самими вимогами у позовному провадженні.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ЦПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Семенцова