ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/102/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/14786/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року (ухвалену суддею Братасюком В.М.) в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, Тернопільський об`єднаний міський центр комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що він є єдиною особою, яка може здійснювати постійний догляд за дідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після перенесеного останнім інсульту. Зазначає, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, надання допомоги особі при зверненні до державних органів, в тому числі до органів Пенсійного фонду України, лікарняних установ при отриманні медичної допомоги дідом, проходженні медичних комісій, та впливає на права та обов`язки заявника відповідно до законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з воєнним станом, що оголошений в Україні.

У зв`язку з наведеним просив суд встановити факт, що ОСОБА_3 є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом, у зв`язку з відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, за дідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно висновку ЛКК закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що норми діючого законодавства свідчать про те, що не існує заборони щодо встановлення судом факту, який має юридичне значення - факту здійснення єдиною особою постійного догляду за особою, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Зазначає, що судом першої інстанції невірно встановлено зміст прохання заявника, викладеного у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення.

На думку апелянта, можливість встановлення факту передбачена чинним законодавством в позасудовому порядку, та прохання, висловлене у заяві ОСОБА_3 , знаходиться у логічному відношенні частини та цілого. Саме з цією метою ОСОБА_3 надав на розгляд суду як докази, що підтверджують факт постійного здійснення догляду, так і факт того, що лише заявник, як внук, що постійно проживає із дідом, має можливість здійснювати такий догляд та здійснює його.

У зв`язку з наведеним просить рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі не надходив.

Учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Звертаючись до суду із вказаною заявою, ОСОБА_3 зазначив, що встановлення факту постійного догляду за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідне йому для отримання соціальних пільг та права на відстрочку в порядку, визначеному ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 698 від 21 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 призначено помічником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки.

Докази того, що ОСОБА_4 , 15 липня 1939 року або його законний представник звертався до Тернопільської міської ради із заявою про встановлення за ним постійного догляду в матеріалах справи відсутні.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Так, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч.7 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено критерії щодо фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку. Відповідно до положень вказаної норми ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно положень ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В аналізі застосування ч.6 ст. 294 ЦПК України слід виходити з того, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати КЦС в складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19.

Відповідно до абз.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

- опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною;

- особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи;

- особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Відповідно до положень ст.19 Закону України «Про соціальні послуги» підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи:

- заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг;

- звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг, призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, визначено Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859.

Згідно із п.1 ч.1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що заявник ОСОБА_3 не звертався до відповідних уповноважених органів, з дотриманням вимог законодавства, із заявою про здійснення догляду за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує постійного догляду, а також не звертався із заявою ТЦК та СП про надання йому права на відстрочку від мобілізації.

Таким чином, для ефективного захисту свого права заявнику слід звернутися до відповідних уповноважених органів органу щодо встановлення постійного догляду за ОСОБА_4 , 15 липня 1939 року, а у разі відмови оскаржити такі дії в порядку адміністративного судочинства шляхом оскарження в адміністративному суді рішення суб`єкта владних повноважень про відмову призначенні постійного догляду особі, яка згідно ЛКК закладу охорони здоров`я потребує такого догляду.

Питання про вирішення юрисдикційності спору з`ясовується судами на стадії відкриття провадження у справі, а якщо на стадії відкриття допущено помилку або неможливо було з`ясувати питання юрисдикції, тоді суд на будь-якій стадії розгляду справи вправі закрити провадження з підстав помилкового обрання відповідної юрисдикції. Питання юрисдикції впливає на визначення компетентного суду, належного кола учасників справи, розподіл тягаря доведення тощо, тож має вирішуватися судом пріоритетно до вирішення усіх інших правових питань.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що слід відмовити у відкритті провадження за заявою щодо встановлення судом факту, який має юридичне значення.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що Виконавчий комітет Тернопільської міської ради заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення - факту здійснення заявником постійного догляду за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають, а тому колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Підволочиського районного суду Тернопільської області від 14 квітня 2023 року є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 15 січня 2024 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: М.В. Хома

Н.М. Храпак