Справа № 643/9829/23
Провадження № 2/643/483/24
14.02.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Скотаря А.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Ширіної Я.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності у порядку спадкування за законом, -
Позивачка звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності їй та її колишньому чоловікові ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, заповіту не залишив, спадкоємців першої черги не мав. Позивач, як єдина близька людина померлому, є спадкоємцем четвертої черги як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше 9 років до часу відкриття спадщини. 10.08.2023 позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса від 10.08.2023 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через не підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини.
Позивачка просить позов задовольнити, встановити факт постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 з 1999 року по 30.06.2008 та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2023 підготовче судове засідання закрито та справа призначена до судового розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, надала пояснення, відповідно до обставин, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в жодне судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату й час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав.
Зі згоди представника позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача та покази свідків, дослідивши надані суду докази в їх сукупності суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини: ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 13.11.1999 до 26.09.2002, коли шлюб між ними розірвано. (а.с. 10, 11).
21.12.2006 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтво про право власності на житло: квартиру АДРЕСА_1 , згідно з яким вказана квартира належить останнім на праві спільної сумісної власності (а.с. 12, 13).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с. 14).
З матеріалів спадкової справи № 8/2023, зведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що 10.08.2023 ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Борисенко В.С. з заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру, інформація про відкриті спадкові справи після померлого ОСОБА_3 відсутня. На час смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 зареєстрована за тією ж адресою з 15.12.1999. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постановою від 10.08.2023 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 після померлого ОСОБА_3 через не доведення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 60-83).
Допитана у якості свідка ОСОБА_5 показала, що з сім`єю ОСОБА_6 вона знайома з 1998 року. Наразі вони є сватами, так як її донька одружена з сином ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . Останні весь час, до самої смерті ОСОБА_3 , мешкали разом, однієї сім`єю. ОСОБА_2 доглядала чоловіка, який перед смертю хворів. Не дивлячись на майже родинні відносини про факт офіційного розлучення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідку відомо не було.
Свідок ОСОБА_7 показав, що сім`ю ОСОБА_2 знає з дитинства, так як вони мешкають в одному будинку та є сусідами. Мав з ним дружні, сусідські відносини. Завжди сприймав їх як подружжя, так як вони мешкали разом до смерті ОСОБА_3 , вели спільний побут. Про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були розлучені свідок не знав та завжди сприймав їх однією сім`єю.
Оцінюючі надані докази в їх сукупності суд прийшов висновку, що факт проживання позивача разом з померлим ОСОБА_8 однією сім`єю доведений належними та допустимими доказами, а саме: показами свідків, реєстрацією місця проживання за однією адресою, отриманням свідоцтва про право власності на спільне житло в 2006 році, тобто вже після розірвання шлюбу.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.
Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Отже, судом встановлено, що позивач мешкала разом зі спадкодавцем однією сім`єю під час зареєстрованого шлюбу та після його розірвання у 2002 році, є спадкоємцем четвертої черги, оформити свої спадкові права у нотаріуса позивач не змогла через не підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш ніж як 5 років до моменту відкриття спадщини.
Таким чином існують підстави для застосування виняткового способу захисту прав позивача визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, встановлює факт проживання позивача зі спадкодавцем однією сім`єю з 1999 року по 30.06.2008 та визнає за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 141, 206, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 315 ЦПК України, ст.ст. 1258, 1264, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 ) до Харківської міської ради (місцезнаходження: м. Харків, м-н Конституції, буд. 7) про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 з 1999 року по 30.06.2008.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 22.02.2024.

Суддя А.Ю. Скотар