Справа № 125/1221/23
Провадження № 22-ц/801/620/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Салдан Ю. О.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 рокуСправа № 125/1221/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Оніщука В.В.,

за участі секретаря судового засідання Різник Д.С., представника позивача адвоката Підрези І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Підрези Ірини Василівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Барської міської ради Жмеринського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець за законом четвертої черги у зв`язку з тим, що проживав разом із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до дня її смерті, а саме з 16.12.2016 по 17.12.2021, та вів разом з нею спільне господарство і спільний побут протягом такого часу.

Вказував, що ОСОБА_3 на праві власності належали такі об`єкти нерухомості: житловий будинок з належними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки біля будинку з кадастровим номером :06:006:0012, загальною площею 0,2500 га, і з кадастровим номером :06:006:0013, загальною площею 0,2485 га; земельна ділянка, площею 1,7547 га, кадастровий номер: :02:002:0059, розташована за адресою: Вінницька область, Жмеринський район (Барський район), Журавлівська сільська рада; земельна ділянка, площею 1,7588 га, кадастровий номер: :02:002:0058 розташована за адресою: Вінницька область, Жмеринський район (Барський район), Журавлівська сільська рада.

Зазначив, що прийняв спадщину, оскільки проживав за однією адресою із спадкодавцем, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, на вищевказане спадкове майно постановою нотаріуса відмовлено. Постанова мотивована наявністю заповіту на громадянку рф ОСОБА_2 , і відсутністю рішення суду, яким було б підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, чи інших документів, що підтверджують даний факт.

Також вказував, що спадкоємиця за заповітом протягом встановленого законом строку до нотаріуса за прийняттям спадщини не звернулась, відповідної заяви про вступ в спадщину не подала. Крім того, протягом близько 20 років не приїжджала в Україну, не цікавилась життям спадкодавця, не доглядала за нею, не допомагала по господарству. В той же час, саме позивач увесь час був як рідний син спадкодавцеві та її покійному чоловіку ОСОБА_4 , саджав город, вів городництво та господарство, прибирав будинок і подвір`я, купував ліки, возив до лікарні, забезпечував продуктами, доглядав за ними, організовував поховання кожного з них та і наразі продовжує догляд за будинком та прибудинковою територією. Інших спадкоємців за законом першої-третьої черги в ОСОБА_3 на момент її смерті не було.

На підставі викладеного позивач просив: встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю в період з 16.12.2016 по 17.12.2021, і визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом, після померлої ОСОБА_3 ; визнати право власності ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на такі об`єкти нерухомого майна: житловий будинок з належними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на право особистої власності домоволодіння, виданого 14.03.1990 Журавлівською сільською радою Барського району Вінницької області, зареєстрованого 14.03.1990 Могилів-Подільським міжрайонним бюро технічної інвентаризації Вінницької області в реєстровій книзі за реєстровим №1, та земельні ділянки біля будинку за цією адресою, за кадастровим номером :06:006:0012, загальною площею 0,2500 га, та за кадастровим номером :06:006:0013, загальною площею 0,2485 га на підставі державних актів серії ЯМ №017181 та ЯМ №017182; земельна ділянка, площею 1,7547 га, кадастровий номер: :02:002:0059, розташована за адресою: Вінницька область, Жмеринський район (Барський район, Журавлівська сільська рада), на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №267113, виданого 15 липня 2008 року Барською районною державною адміністрацією Вінницької області; земельна ділянка, площею 1,7588 га, кадастровий номер: :02:002:0058, розташована за адресою: Вінницька область, Жмеринський район (Барський район. Журавлівська сільська рада), на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №410072, виданого 27 листопада 2007 року Барською районною державною адміністрацією Вінницької області, належала ОСОБА_4 , спадкоємцем якого була ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав.

Заочним рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю в період з 16.12.2016 по 17.12.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду адвокат Підреза І.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати в частині залишення без задоволення решти позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 зазначила, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги той факт, що відповідач ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про судовий розгляд даної справи, відтак відповідач ОСОБА_2 при таких умовах не проявила ніякої активності в розгляду даної справи, а також не вчинила ніяких дій, які б свідчили про намір реалізувати своє право на вступ у спадщину.

Представник також зазначає, що чинне законодавство України, що регулює особливості вчинення нотаріальних дій під час воєнного стану дозволяє видачу свідоцтв про право на спадщину громадянам рф.

Також звертає увагу, що навіть у разі задоволення позовних вимог у повному обсязі, та, відповідно, переходу спадкового майна позивачу, відповідач не буде позбавлена можливості у майбутньому реалізувати своє право на спадщину шляхом її перерозподілу у судовому порядку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, рішення суду в частині позовних вимог щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю в період з 16.12.2016 по 17.12.2021, апеляційним судом не перевіряється, оскільки в цій частині не оскаржується.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1-3,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованими. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя на праві власності належало таке майно: житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельні ділянки з кадастровим номером :06:006:0012, загальною площею 0,2500 га, з кадастровим номером :06:006:0013, загальною площею 0,2485 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, площею 1,7547 га, кадастровий номер: :02:002:0059, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння, виданим 14.03.1990 Журавлівською сільською радою Барського району; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №017181 виданого 05.10.2012 на підставі рішення Журавлівської сільської ради, 16 сесії 6 скликання від 27.06.2012; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №017182 виданого 05.10.2012 на підставі рішення Журавлівської сільської ради, 16 сесії 6 скликання від 27.06.2012; державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №267113, виданого 15 липня 2008 року на підставі розпорядження Барської районної державної адміністрації від 24.04.2007 №169.

ОСОБА_4 за життя на праві власності належало таке майно: земельна ділянка, площею 1,7588 га, кадастровий номер: :02:002:0058, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Журавлівської сільської ради Барського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №410072, виданого 27 листопада 2007 року на підставі розпорядження Барської районної державної адміністрації від 24.04.2007 №169.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 виданого 03.09.1960 Сеферівською сільською радою Барського району Вінницької області.

ОСОБА_3 , 1940 року народження, та ОСОБА_4 , 1940 року народження, потребували постійного стороннього догляду, що підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №33, 34 від 09.08.2021, та довідками, виданими Старостою Журавлівського старостинського округу Барської міської ради №254, 255 від 09.08.2021.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначене підтверджується: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 23.10.2021 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , виданим 18.12.2021 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 , що підтверджується заявою ОСОБА_3 . приватному нотаріусу Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Крижанівському А. П. №605 від 22.11.2021.

ОСОБА_3 на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується заповітом ОСОБА_3 від 09.07.2018, зареєстрованим в реєстрі за №128.

Згідно з довідкою, виданою Старостою Журавлівського старостинського округу Барської міської ради №618 від 22.12.2021, ОСОБА_1 спільно проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 більше п`яти років до дня смерті померлої, та вів спільне господарства і спільний побут.

ОСОБА_1 здійснював поховання ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Сеферівка, Жмеринського району Вінницької області, за власні кошти, що підтверджується довідкою виданою Старостою Журавлівського старостинського округу Барської міської ради №209 від 31.05.2023.

Після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу №69346363, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №69122094 від 06.06.2022.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №61/02-31 від 15.05.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_3 .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, суд першої інстанції виходив з того, що спадкова справа була заведена 06.06.2022, тобто після повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а 24.02.2023 на офіційному веб-сайті Міністерства закордонних справ було опубліковано заяву МЗС України щодо розриву дипломатичних відносин з російською федерацією.

При цьому, у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказав, що запровадження воєнного стану унеможливлює як подачу ОСОБА_2 , спадкоємця за заповітом, у встановлені законодавством строки заяви про прийняття спадщини або про її відмову, а також унеможливлює вчинення нотаріусом дій для повідомлення про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом.

Отже, зауважив, що нотаріусом не виконано вимог частини 1 статті 63 Закону України «Про нотаріат».

За тих обставин, що нотаріус не здійснив повідомлення відповідача ОСОБА_2 про відкриття спадщини і про наявність заповіту, позивач не надав доказів обізнаності вказаної особи із фактом відкриття спадщини і наявністю заповіту, враховуючи об`єктивні перешкоди для відповідача у реалізації спадкових справ у зв`язку із збройним конфліктом, не надав також позивач і доказів того, що він, діючи добросовісно, що є принципом цивільних правовідносин, згідно із останньою волею померлої, вживав заходів про своєчасне повідомлення спадкоємця за заповітом про його наявність, суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для висновку про доведеність обставин, що передбачені частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі доведення яких позивач би міг отримати право на спадкування як спадкоємець за законом.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Згідно з вимогами до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Таким чином, питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу № 69346363, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 69122094 від 06.06.2022.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №61/02-31 від 15.05.2023, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_3 .

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус вказав, що запровадження воєнного стану унеможливлює як подачу ОСОБА_2 , спадкоємця за заповітом, у встановлені законодавством строки заяви про прийняття спадщини або про її відмову, а також унеможливлює вчинення нотаріусом дій для повідомлення про відкриття спадщини, здійснення виклику спадкоємця за заповітом.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі наявності заповіту нотаріусу подається його оригінал чи дублікат. Повна інформація про заповіт, який було посвідчено іншим нотаріусом, витребовується нотаріусом шляхом направлення запиту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Однак, враховуючи неможливість нотаріуса здійснити повідомлення відповідача ОСОБА_2 про відкриття спадщини і про наявність заповіту, у зв`язку із об`єктивними причинами, а саме запровадженням воєнного стану на території України, при цьому відомостей про обізнаність ОСОБА_2 в матеріалах справи не міститься, відтак суд першої інстанції вірно вважав про відсутність підстав для висновку про доведеність обставин, що передбачені частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі доведення яких, позивач би міг отримати право на спадкування як спадкоємець за законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов у частині позовних вимог про визнання права власності є необґрунтованим і в цій частині у задоволенні позову належить відмовити.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до незгоди позивача з висновками суду.

При цьому, докази та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, та з урахуванням передчасності позовних вимог, обґрунтовано відмовлено у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Підрези Ірини Василівни, поданої в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Заочне рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 березня 2024 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

В.В. Оніщук