Провадження № 2/361/2045/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.24

25 грудня 2024 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Бондар Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у інтересах яких діє адвокат Боярова Алла Володимирівна, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири -

встановив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області з листопада 2023 року перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у інтересах яких діє адвокат Боярова А.В., до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

За змістом позовних вимог, Боярова А.В. звернулась з позовом до відповідачів, в якому просила в якості відшкодування завданої матеріальної шкоди стягнути солідарно 46390,50 грн., у відшкодування моральної шкоди 7000,00 грн. на користь позивача ОСОБА_1 . Також просила суд, стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в розмірі 46390,50 грн. А також відшкодувати сплачений судовий збір 1073.60 грн.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 по частині у кожній.

22 жовтня 2022 року та 29 листопада 2022 року з вини відповідачів було залито їх квартиру, про що було складено акти від 26.10.2022р. та від 02.12.2022р. про залиття, затверджені головним інженером КП «Броваритеплоенергія».

За змістом акту від 26.10.2022р., його складено про те, що 22.10.2022р. в будинку АДРЕСА_2 сталося залиття з квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище і, на момент виходу комісії, є сліди замокання стелі в кухні та коридорі. Причину залиття комісія встановити не змогла, оскільки двері в квартиру АДРЕСА_3 ніхто не відчинив, комісією було зазначено про належне сповіщення мешканців вищевказаної квартири про прибуття комісії для обстеження 26.10.2022р. о 9-00. В акті також зазначалось про відсутність слідів протікання на центральних трубопроводах водопостачання та водовідведення.

За змістом акту від 02.12.2022р., його складено про те, що 29.11.2022р. в будинку АДРЕСА_4 у квартирі АДРЕСА_5 сталося залиття з квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище і, на момент виходу комісії, є сліди замокання стелі в кухні, стелі та стін у загальному коридорі, стелі та стін у коридорі, що веде до кухні. Причину залиття комісія встановити не змогла, оскільки двері в квартиру АДРЕСА_3 ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки ніхто не реагував. В акті також зазначалось про відсутність слідів протікання на центральних трубопроводах водопостачання та водовідведення.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна від 08.11.2023р. за №353516209, власником частки квартири відповідачів за адресою: АДРЕСА_6 , є ОСОБА_3 . Право власності іншої співвласниці - ОСОБА_4 - у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстроване. На думку позивачів, квартира використовується відповідачами для власного проживання.

Внаслідок залиття, позивачам було завдано матеріальної шкоди. Відповідно до експертного висновку ТОВ «Браво-групп» вартість ремонтно-відновлюваних робіт житлової квартири АДРЕСА_1 , станом на 17 березня 2023 року становить 92781,03 грн. Однак відповідачі відмовляються відшкодовувати шкоду.

Також позивачу ОСОБА_1 завдано моральної шкоди, яку вона оцінює у 7000.00 грн. та пов`язує у душевних стражданнях, яких вона понесла у зв`язку із пошкодженням її майна та протиправною поведінкою відповідачів щодо небажання відшкодувати завдану двічі шкоду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26.08.2024р. провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_4 було закрито у зв`язку з настанням ІНФОРМАЦІЯ_1 смерті останньої.

Належним чином сповіщені про час та дату розгляду справи позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до зали суду не з`явились, від представника позивачів Боярової А.В. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Належним чином сповіщений про час та дату розгляду справи відповідач ОСОБА_3 до зали суду не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що право власності на частку квартири АДРЕСА_1 позивача ОСОБА_1 підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим згідно з розпорядженням Фонду комунального майна Броварського міськвиконкому від 22.12.1997 року №1437. Право власності на частку квартири АДРЕСА_1 позивача ОСОБА_2 підтверджується договором обміну квартирами від 21.08.1998 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідченим державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Лазарєвою В.П. і зареєстрованим в реєстрі за №2881.

Дослідженими судом доказами, а саме - акту від 26.10.2022р., який складено про те, що 22.10.2022р. в будинку АДРЕСА_2 сталося залиття з квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище і, на момент виходу комісії, встановлено, що є сліди замокання стелі в кухні та коридорі. Причину залиття комісія встановити не змогла, оскільки двері в квартиру АДРЕСА_3 ніхто не відчинив, комісією було зазначено про належне сповіщення мешканців вищевказаної квартири про прибуття комісії для обстеження 26.10.2022р. о 9-00. В акті також зазначалось про відсутність слідів протікання на центральних трубопроводах водопостачання та водовідведення.

За змістом акту від 02.12.2022р., який складено про те, що 29.11.2022р. в будинку АДРЕСА_4 у квартирі АДРЕСА_5 сталося залиття з квартири АДРЕСА_3 , що знаходиться поверхом вище і, на момент виходу комісії, також встановлено, що є сліди замокання стелі в кухні, стелі та стін у загальному коридорі, стелі та стін у коридорі, що веде до кухні. Причину залиття комісія встановити не змогла, оскільки двері в квартиру АДРЕСА_3 ніхто не відчинив, на телефонні дзвінки ніхто не реагував. В акті також зазначалось про відсутність слідів протікання на центральних трубопроводах водопостачання та водовідведення.

Відповідно до висновку ТОВ «Браво-групп» вартість ремонтно-відновлюваних робіт житлової квартири АДРЕСА_1 , станом на 17 березня 2023 року становить 92781,03 грн.

Оцінюючи надані докази, суд виходить з наступного.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

За змістом роз`яснень, наданих Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 №12/20-11-1975 факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи,яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Акт залиття квартири, який не містить указаних реквізитів, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди (постанова КЦС ВС по справі № 2-1974/11 від 21.02.2018 р., постанова КЦС ВС по справі № 465/2120/14-ц від 10.05.2018 р.).

Якщо власник житла, який спричинив залиття, відмовляється від підписання акту, це не може вплинути на його правильність та юридичну значимість (постанова КЦС ВС по справі № 753/20314/15-ц від 12.11.2018 р.).

Однак, наявні у справі акти про залиття від 26.10.2022 року та від 02.12.2022 року - не відповідають вказаним приписам законодавства, зі змісту акту вбачається, що останні не підписані, зокрема, відповідачем ОСОБА_3 , при цьому зазначений акт не містить будь-яких відомостей про відмову відповідача від його підписання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач залучався до складання актів про залиття квартири позивача.

Якщо всупереч установленим нормам, відповідач не брав участі при огляді залиття квартири комісією, не був для цього запрошений, не мав можливості зауважити чи заперечити з питань огляду, і не отримав під розписку акт про залиття, то розрахунки збитків на підставі такого акту не є достовірними.

Аналізуючи наданий позивачем акти про залиття квартири, суд приходить до висновку, що вони не відповідають вимогам Правил, оскільки у них відсутні однозначні висновки щодо вини особи, що вчинила залиття, складений за відсутності власника чи представника винної сторони. Акти не містять інформації про те, що відповідач запрошувався для огляду квартири позивача з метою встановлення факту залиття, що вказані акти були вручені відповідачу і що останній ознайомлений з ними. При цьому істотність допущених порушень зумовлює його недопустимість.

За таких обставин, суд вважає, що відповідні акти не можуть бути належним і допустимим доказом протиправної поведінки відповідача, що полягала у залитті квартири позивачів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачам збитками.

Наявний у справі висновок експерта ТОВ «Браво-групп» за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, станом на 17.03.2023р., не містить доказів неправомірних дій відповідача, які перебували б у причинно-наслідковому зв`язку із залиттям квартири АДРЕСА_1 , оскільки експертом дане питання не досліджувалося.

А тому, за наведених обставин висновок експерта, який був долучений до матеріалів справи позивачами, не можна вважати належним доказом, який встановлює вартість відновлювального ремонту.

Відтак беззаперечних доказів, які б підтвердили розмір реального збитку, який понесли позивачі внаслідок залиття квартири, а також причинного зв`язку між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками у вигляді шкоди, суду не надано.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 6статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи щодо заподіяння саме відповідачем шкоди, протиправність його поведінки, а також розмір матеріального збитку не доведено належними та допустимими доказами, а тому суд не має підстав вважати позовні вимоги доведеними, у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, згідно правової позиції, викладеної у постанові КЦС ВС від 18.03.2020 у справі № 460/2545/17, якщо право, за захистом якого звернувся позивач, не порушено, то і підстав для відшкодування моральної шкоди (похідна вимога) немає.

Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди відмовлено, суд вважає за необхідне відмовити й у задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди, які є похідними та тісно взаємопов`язані з вимогами про відшкодування майнової шкоди.

За правилами ст. 141 ЦПК України в разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у інтересах яких діє адвокат Боярова Алла Володимирівна, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Писанець Н.В.