Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2024 Справа №607/9026/23 Провадження №2/607/234/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

представника позивача, адвоката Панченко Д. В.,

(в режимі відеоконференції)

представника відповідачки, адвоката Парубій І. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк», Банк) звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість, розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та пунктів кредитного договору, за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №770/11-507 від 17 вересня 2008 року, яка становить - 322 816,22 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог Банк покликається на те, що 17 вересня 2008 року ОСОБА_1 уклала з Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» Кредитний договір 770/11-507 (надалі за текстом - Договір). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит, однак ОСОБА_1 належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором.

У зв`язку з невиконанням боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у кредитора виникло право задовольнити свої вимоги.

24 січня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено судове рішення (ухвала) про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 449 946,17 грн та третейського збору у розмірі 4 899,46 грн.

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства та публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) банку на публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК», а з 10 серпня 2018 року ПАТ «УКРСОЦБАНК» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі АТ «Укрсоцбанк»).

Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року припинено існування цієї юридичної особи шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» де в п.п.1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») з 15 жовтня 2019 року.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на Акціонерне товарство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк»). Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тож, Банк вважає, що у спірних правовідносинах ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов`язання, а тому має обов`язок сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в результаті не виконання умов договору у відповідачки виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 23 лютого 2022 року становить 322 816,22 грн, та складається з: сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість - 66 900,22 грн; сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість - 255 916,00 грн.

Отож, як зазначено у позовній заяві, оскільки ОСОБА_1 має обов`язок сплатити ці кошти Банку, однак не виконала його, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою судді від 23 травня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/9026/23 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

26 липня 2023 року на електронну пошту суду надійшов відзив представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Парубія І. М., у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відзиву, покликається на те, що позовна давність при поданні АТ «Сенс Банк» позову із викладених спірних питань пропущена. Питання її поновлення стороною позивачем за позовом не піднімається.

В позові АТ «Сенс Банк» не вказує про час, в який дізналось про начебто порушення його прав, але виходячи із самої позовної заяви і доданих доказів вбачається про те, що така інформація позивачу (як попередньому стягувану АТ «Укрсоцбанк», а відтак і правонаступнику АТ «Альфа Банк», і АТ «Сенс Банк») була відома ще як мінімум з 24 січня 2014 року.

Отже, строк позовної давності на подання такого позову сплив як мінімум з 24 січня 2017 року.

Це саме стосується і нарахованої заборгованості з інфляції.

У відповідності до ст. 267 ч. ч. 3, 4 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Проте слід зазначити, що положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо ж під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача немає суб`єктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

З отриманих матеріалів позову вбачається його підписання неуповноваженою особою (в позові вказано підписанта за довіреністю Ременюк Т.О., проте довіреності чи будь-якого іншого документа про повноваження особи на підписання позову стороні відповідача не надано). Цим порушено приписи цивільного процесуального закону, яким покладається обов`язок на сторони процесу надавати іншим учасниками справи усі докази (документи) які надаються суду.

Відсутність розрахунку заборгованості, в якому б зазначались періоди, за які проведені нарахування, суми та сутність таких нарахувань. У позовній заяві такого розрахунку не наведено. В додатках до позову міститься якийсь документ, начебто схожий на розрахунок, але він практично нечитабельний - надто дрібний шрифт. Цим порушено вимоги до Держстандарту щодо належного виготовлення документів.

До позову додано неякісну копію ухвали Дніпровського районного суду м. Києва №755/27857/13-ц від 30 березня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк». Проте, відсутня інформація про заміну сторони на AT «Сенс Банк». Відсутня інформація про заміну такої сторони у виконавчому провадженні, яке здійснюється органом ДВС.

В ході виконання договірних відносин між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 здійснювались різні заходи врегулювання. За даними, якими володіє ОСОБА_1 відбулось прощення заборгованості за кредитом у зв`язку з чим податковою службою їй нараховувалась виплата податку за отримане благо. Проте така інформації в позовній заяві не відображена.

В забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено Договір Іпотеки. За даними, якими володіє ОСОБА_1 відбулось звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте, в позові такої інформації не відображено.

З отриманих матеріалів позову вбачається недостовірність наданих до нього копій документів, оскільки вони не завірені належним, визначеним законом чином.

У позовній заяві AT «Сенс Банк» посилається на те, що він начебто є стягувачем за виконавчим провадженням і замінений відповідно до вимог закону. Проте, таких доказів не надає.

Попередній розрахунок судових витрат на час подання відзиву відповідачем проведено і його орієнтовний розмір становить: 25 000 грн. за надання правничої допомоги; 10 000 грн. за проведення судової бухгалтерської експертизи. Відповідач залишає за собою право на стягнення судових витрат, а також збільшити їх розмір якщо вони будуть понесені в процесі розгляду судом справи.

10 серпня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Парубія І. М. про витребування доказів, а саме: - докази повноважності підписанта позову за довіреністю ОСОБА_2 ; - належний (з нормальним шрифтом і якістю) розрахунок позовних вимог (в якому б зазначались періоди, за які проведені нарахування, суми та сутність таких нарахувань); - якісну копію ухвали Дніпровського районного суду м. Києва №755/27857/13-ц від 30 березня 2021 року про заміну сторони виконавчого провадження ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Альфа-Банк» чи АТ «Сенс Банк»; - інформацію (постанову органу ДВС) про заміну сторони у виконавчому провадженні з АТ «Укрсоцбанк» на АТ «Сенс Банк»; - інформацію щодо прощення ОСОБА_1 заборгованості за кредитом № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, який є предметом судового спору; - належно виготовлену копію Договору Іпотеки укладеного на виконання умов кредитного договору №770/11-507 від 17 вересня 2008 року; - належну копію рішення банку про звернення стягнення на предмет іпотеки задля виконання умов кредитного договору №770/11-507 від 17 вересня 2008 року та поінформувати про хід його виконання; - належним чином завірені та якісно виготовлені усі докази, які надані в додатку до позовної заяви.

11 серпня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Парубія І. М. про залишення позову без розгляду.

11 серпня 2023 року на електронну пошту суду надійшла заява представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Парубія І. М. про закриття провадження у справі. На обґрунтування заяви вказує наступні обставини. Відсутня інформація про заміну сторони на АТ «Сенс Банк».

На адвокатський запит ГУ ДПС у Тернопільській області надано відповідь №14716/6/19-0024-07-03 від 04 серпня 2023 року з додатками. Відповіддю зазначається, що ОСОБА_1 запрошувалась в ГУ ДПС у Тернопільській області повідомленням №10165/6/19-00-2407/15071 від 06 вересня 2022 року. Підставою запрошення стало питання надання ОСОБА_1 декларації про доходи (питання оподаткування) доходу в розмірі 1 043 375,32 грн, як додаткове благо (за ознакою доходу «126» - дохід отриманий платником податку як додаткове благо). Судячи з вказаної відповіді додатковим благом слугує повідомлення ПАТ «Укрсоцбанк» про нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 доходу в розмірі 1 043 375,32 грн. - тобто відбулось прощення боргу за кредитним договором №770/11507 від 17 вересня 2008 року.

До відповіді ГУ ДПС у Тернопільській області додано повідомлення та «Податковий розрахунок». З вказаних додатків слідує підтвердження вказаного вище - прощення боргу. А отже представник відповідача вважає, що відсутній предмет спору, а тому просить закрити провадження у справі.

Ухвалою суду, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати у судовому засідання 16 листопада 2023 року, постановлено витребувати у акціонерного товариства «Сенс Банк» наступну інформацію: щодо прощення ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №770/11507 від 17 вересня 2008 року; надати належним чином засвідчену копію рішення банку про звернення стягнення на предмет іпотеки задля виконання умов кредитним договором №770/11507 від 17 вересня 2008 року.

14 грудня 2023 року судом зареєстровано заяву представника позивача АТ «Сенс Банк» Панченка Д. В. про надання інформації на виконана ухвали суду від 16 листопада 2023 року, повідомлено наступну інформацію. 17 вересня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, зареєстрований за №4083 з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №770/11-507 від 17 вересня 2008 року, відповідно до п.1.1 якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Повідомленнями про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням від 03 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» направило на адреси боржника ОСОБА_1 , іпотекодавця ОСОБА_3 повідомлення про те, що має право вимоги заборгованості по кредитному договору № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року. Заборгованість за кредитним договором станом на 04 жовтня 2017 становить 90 269,88 дол. США, з яких: 30 785,33 дол. США - строкова заборгованість; 9 200,00 дол. США прострочена заборгованість; 4 542,67 дол. США - строкова заборгованість по нарахуванню відсотків; 4 5741,88 дол. США - прострочена заборгованість по нарахуванню відсотків. Також банк повідомив, що має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», у такому випадку боржнику буде прощено залишок заборгованості за кредитом. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 отримали вимоги особисто.

В подальшому ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Державного реєстратора Жовнівської сільської рада Бережанського району Тернопільської області Шелюжака Василя Ярославовича з метою набуття права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань. Державним реєстратором було зареєстровано право власності за AT «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки. Відповідно до умов надісланого повідомлення, Банком було отримано у власність квартиру та прощено залишок заборгованості за кредитом.

Проте ОСОБА_3 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на квартиру.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01 листопада 2018 року по цивільній справі №607/11516/18 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Державного реєстратора Шелюжака В. Я. та ПАТ «Укрсоцбанк» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру, позовні вимоги задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора Шелюжака В. Я., Жовнівської сільської ради Бережанського району Тернопільської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 40137010 від 15 березня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису права власності 25261166 дата та час реєстрації 15 березня 2018 року 17:52:00 за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_2 , відновивши запис про право власності на квартиру за ОСОБА_3

ПАТ «Укрсоцбанк» не погодилося із рішенням суду та оскаржило його в апеляційному порядку. 19 березня 2019 року Тернопільським апеляційним судом винесено постанову про залишення без задоволення апеляційної скарги Банку та залишення без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 листопада 2018 року.

В подальшому ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій та в результаті постановою Верховного Суду від 31 липня 2020 року касаційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» залишено без задоволення, а рішення без змін.

Таким чином, оскільки судом було скасовано рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та право власності Банку на квартиру, Банком було повернуто заборгованість на рахунках боржника в попередній стан та відповідно прощення залишку заборгованості за кредитом також не проводилось.

На підтвердження повноважень представника АТ «Сенс Банк» у даній справі або надання інформації про припинення таких повноважень, оскільки попередня довіреність діяла до 09 грудня 2023 року, 27 листопада 2023 року АТ «Сенс Банк» було видано довіреність №020447/23, якою уповноважено адвоката Панченка Д. В. представляти інтереси довірителя в тому числі і в судах.

04 березня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Парубій І. М. подав до суду клопотання про призначення судової економічної експертизи в даній справі. В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідачка позбавлена можливості сама належним чином спростувати позовні вимоги. Ні ОСОБА_1 , ні її представник не є спеціалістами в галузі бухгалтерії чи фінансів, не є таким спеціалістом і суд. Отже, для встановлення правильності нарахування (підтвердження/спростування) суми позову необхідні спеціальні знання, якими володіє відповідної кваліфікації та специфікації експерт. Зауважує, що надані позивачем до позову докази та докази, отримані на запит відповідача, а також докази, отримані на вимогу суду, не доводять позовних вимог. Тому сторона відповідача вважає, що наявні підстави для призначення у даній справі судової економічної експертизи, виконання якої доручити експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судової економічної експертизи поставити питання: «Яка сума заборгованості ОСОБА_1 перед акціонерним товариством «Сенс Банк» (АТ «Укрсоцбанк») за кредитним договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року трьох процентів річних та сума за інфляційними витратами на кредитну заборгованість, на момент подання позову до суду (28 квітня 2023 року), в загальній сумі та за строками сплати?».

04 березня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Парубій І. М. звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. На обґрунтування заяви вказує, що ціна позову складає 322 816,22 грн та що має виключно важливий інтерес для відповідачки, оскільки на її переконання позов повністю безпідставний і права стягнення у позивача немає.

04 березня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_1 , адвокат Парубій І. М. звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про витребування доказів. На обґрунтування заяви представник відповідачки зазначив, що в ході розгляду справи стороною відповідача надавались зауваження та заперечення. Також надавались суду адвокатські запити та відповіді щодо наявності у ОСОБА_1 податкової заборгованості за отримане податкове благо в результаті прощення кредитної заборгованості за кредитним договором, який є предметом судового спору. Оскільки повної, достовірної інформації, з наданням копій документів, на адвокатські запити ні акціонерне товариство «Сенс Банк», ні орган ДПС не надали, то 18 січня 2024 року адвокатом Парубієм І. М. було направлено повторні адвокатські запити. Відповіді на запити не отримано. Сторона відповідача не може надати суду витребуваних документів і інформації, оскільки їх володільцем є виключно позивач та податковий орган. Просив суд витребувати в АТ «Сенс Банк» інформацію та на її підтвердження копії (належним чином завірені) документів про: інформацію щодо прощення ОСОБА_1 заборгованості за кредитом №770/11-507 від 17 вересня 2008 року, який є предметом судового спору; належно виготовлену копію рішення правління банку про прощення ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року;

в Головному управлінні Державної податкової служби у Тернопільській області (відділ податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб) інформацію про: підставу направлення відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління державної податкової служби у Тернопільській області Тлумацькій О. З. повідомлення 10165/6/19-00-24-07/15071 від 06 вересня 2022 року про запрошення для врегулювання питання оподаткування; чи стосується вказане Повідомлення оподаткування як отримане благо в результаті прощення боргу за кредитним договором, укладеним ОСОБА_1 з АТ «Укрсоцбанк» № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року; належну копію рішення АТ «Укрсоцбанк» про прощення боргу за кредитним договором укладеним ОСОБА_1 з № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року.

21 березня 2024 року представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Парубій І. М. звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» із заявою про долучення доказів та поновлення строку для доручення доказів, а саме відповідей на адвокатські запити. 18 березня 2024 року адвокатом Парубієм І. М. поштовою кореспонденцією отримано відповіді на адвокатські запити з акціонерного товариства «Сенс Банк» вих. №12591-56.3 від 11 березня 2024 року та з ГУ ДПС вих. № 3912/6/19-00-24-03-04 від 08 березня 2024 року

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 09 квітня 2024 року, відповідно до ч. 6 ст. 277 ЦПК України, суд перейшов від розгляду справи № 607/9026/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, до розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року, заяву адвоката Парубія І. М. про витребування доказів - задоволено частково.

Витребувано від АТ «Сенс Банк» наступну інформацію (належним чином засвідчені копії документів): - про прощення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за кредитом № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, який є предметом судового спору у справі № 607/9026/23, та повідомити, чи ухвалювалось рішення банком про прощення такої заборгованості. Якщо таке рішення мало місце, надати належним чином засвідчену копію рішення правління банку (посадової особи) про прощення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кредитної заборгованості за кредитним договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року; - про відкликання (скасування) прощення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за кредитом № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, який є предметом судового спору у справі № 607/9026/23, та повідомити, чи ухвалювалось рішення банком про відкликання (скасування) прощення такої заборгованості. Якщо таке рішення ухвалювалось, надати його копію чи інший документ, який це підтверджує.

Витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області: - інформацію про підставу направлення відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлення 10165/6/19-00-24-07/15071 від 06 вересня 2022 року про запрошення для врегулювання питання оподаткування; - інформацію про те, чи стосується повідомлення 10165/6/19-00-24-07/15071 від 06 вересня 2022 року, оподаткування як отримане благо в результаті прощення боргу за кредитним договором укладеним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з AT «Укрсоцбанк» № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року; - належну копію рішення AT «Укрсоцбанк» про прощення боргу за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, чи будь-який інший документ, якщо такий наявний, який став підставою нарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , боргу як податкове благо.

23 квітня 2024 року на виконання ухвали суду від 09 квітня 2024 року представник АТ «Сенс Банк» Панченко Д. В. через підсистему «Електронний суд» надав наступну інформацію, а саме: протокол № 618 від 01 лютого 2018 року в рамках делегованих Правлінням ПАТ «Укрсоцбанк» повноважень, згідно якого прийнято рішення - п. 1.2 Дозволити прийняти на баланс ПАТ «Укрсоцбанк» предмети іпотеки, які виступають забезпеченням виконання зобов`язань за Договорами кредиту Позичальників. Згідно Додатку №1, за відповідною вартістю майна, визначеною незалежним суб`єктом оціночної діяльності та підтвердженою підрозділом оцінки Банку, на підставі статті 37 ЗУ "Про іпотеку". Мета прийняття на баланс нерухомості - подальша реалізація; Додаток №1 до Протоколу №618 від 01 лютого 2018 року (номер по порядку №24 ОСОБА_1 ); Довідка про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу №1561-08 від 29 березня 2018 року ОСОБА_1 ; чек про відправлення довідки на адресу ОСОБА_1 ; протокол №319/ОРК від 20 квітня 2021 року в рамках делегованих КУНАРБ АТ «Альфа-Банк» повноважень, згідно якого прийнято рішення: п.1.1 Списати з балансу АТ «Альфа-Банк» нерухомість згідно Додатку №1 до цього рішення; п.1.4 Відновити в позабалансовому обліку в повному обсязі заборгованість за Договорами кредиту, згідно Додатку №1 до цього рішення; п.1.5 Відновити в обліку Предмети іпотеки, як забезпечення виконання зобов`язань за Договорами кредиту, згідно Додатку №1 до цього рішення; Додаток №1 до Протоколу №319/ОРК від 20 квітня 2021 року (номер по порядку №9 ОСОБА_1 ).

26 квітня 2024 року на виконання ухвали суду від 09 квітня 2024 року Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області надало інформацію наступного змісту.

Відповідно до наявної податкової інформації, а саме Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку розрахунків (форма №1ДФ, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 30 січня 2015 року за №111/26556) за 1 квартал 2018 року (порція №284, №з/п 263 Розділу 1) від 27 квітня 2018 року (реєстраційний номер ), поданого ПАТ «УКРСОЦБАНК» () встановлено, що зазначеною банківською установою здійснено нарахування та виплату на користь гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) доходу в розмірі 1 043 375,32 грн, як додаткове благо (за ознакою доходу «126» - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV ПКУ) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV ПКУ).

Станом на 06 вересня 2022 року боржником самостійно не сплачено податок з таких доходів, податкової декларації про майновий стан і доходи до контролюючого органу за звітний 2018 рік не подано.

Відтак, з метою дотримання вимог, передбачених пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176 ПКУ та на підставі пп.20.1.1 п.20.1 ст.20 ПКУ, Тернопільським відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) було надіслано повідомлення від 06 вересня 2022 року № 10165/6/19-00-24-07/15071 про запрошення з питання подання податкової декларації про майновий стан і доходи.

Станом на 24 квітня 2024 року гр. ОСОБА_1 декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік до ГУ ДПС у Тернопільській області не подала, належних платежів до бюджетів не сплатила.

Також Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області інформує, що кредитний договір, укладений ОСОБА_1 з ПАТ «УКРСОЦБАНК» № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року та рішення вказаного банку про прощення боргу за даним кредитним договором, в ГУ ДПС у Тернопільській області відсутні, оскільки відповідно до норм ПКУ вказані документи не є податковою звітністю і фінансовими установами до контролюючого органу не подаються.

Ухвалою суду від 07 травня 2024 року клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Парубія І. М. про призначення судової економічної експертизи у справі за позовом АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Призначено у справі № 607/9026/23 судову економічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

31 липня 2024 року від Тернопільського відділення Київського НДІСЕ на адресу суду надійшов висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи у даній справі від 09 липня 2024 року № 476/477/24-22, у зв`язку з чим суд 01 серпня 2024 року поновив провадження у справі, про що постановив ухвалу

03 вересня 2024 року судом задоволено заяву адвоката Парубія І. М. про виклик експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ, яким проведено судово-економічну експертизу у справі № 607/9026/23 та ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання цій справі, призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивач АТ «Сенс Банк» - адвокат Панченко Д. В. судовому засіданні підтримав вимоги позову, просив задовольнити їх в повному обсязі, оскільки рішенням суду скасовано реєстрацію за Банком майна, яке було передано в іпотеку, а відтак прощення боргу не відбулося.

Представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Парубій І. М. вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та до задоволення не підлягають, свої мотиви з цього приводу він виклав у відзиві. Немає документів, по яких можна провести розрахунок боргу відповідачки, експертиза не надала відповіді на поставлені питання. Представник відповідачки вважає, що кредит є прощений і списаний Банком, а ОСОБА_1 нараховано додаткове благо.

Допитана в судовому засіданні експерт Тернопільського відділення Київського НДІСЕ Смоляк С. К. суду пояснила, що повністю підтримує висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи у даній справі від 09 липня 2024 року №476/477/24-22. У цій експертизі потрібно було вирішити питання про підтвердження боргу. Кредит надавався у доларах 40 000,00 дол. США та був забезпечений іпотекою. Експерт ознайомлена з умовами договору, розміром процентів та штрафними санкціями за порушення кредитних зобов`язань, однак встановила, що немає документів, по яких можна провести розрахунок боргу. Довідка банку свідчить, що борг прощено, кредитної заборгованості немає, а відтак невідомо звідки виник борг. Про скасування рішення державного реєстратора експерту не відомо.

Заслухавши пояснення представників сторін, покази експерта, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

17 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/11-507 (далі - Договір). За змістом цього Договору ОСОБА_1 отримала у кредит грошові кошти в розмірі 40 000,00 доларів США зі сплатою 15,00 процентів річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному в Додатку № 1 до цього Договору (а.с. 5-8, 164-171,т. 1).

Згоду на укладення Договору надавав ОСОБА_5 , який на дату підписання ним заяви 17 вересня 2008 року, перебував з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі (а.с. 9, 172, т. 1).

На а.с. 9 (зворот) 10, а. с. 173-175 т. 1 міститься детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, який підписано ОСОБА_1 .

17 вересня 2008 року ОСОБА_1 була повідомлена Банком про те, що інформація для формування її кредитної історії буде передана ТОВ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» (а.с.1 1, т. 1).

17 липня 2009 року між Кредитором та Позичальником було укладено додаткову угоду № 1 до Договору, якою сторони погодили внести зміни, зокрема і в частині максимального ліміту заборгованості, який визначено сумою 41 331,33 грн доларів США (а.с.12-13, т. 1).

22 вересня 2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду № 1, яка мала місце у зв`язку з зі зміною умов кредитування, стосувалася страхових платежів (а.с. 14, т. 1).

10 серпня 2010 року між Кредитором та Позичальником було укладено додаткову угоду № 2 до Договору, якою сторони погодили внести зміни, зокрема і в частині підтвердження сторонами, що залишок заборгованості за Кредитом на дату укладення цієї Додаткової угоди складає 39 985,33 доларів США, залишок заборгованості за нарахованими процентами 5 570,000 доларів США. Сторони встановили нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 15,82 %, встановили новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості до 15 вересня 2028 року (включно) (а.с. 20-22, т. 1).

На а.с. 23-24, т. 1 міститься детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, який підписано ОСОБА_1 , де сума кредиту 39 985,33 доларів США, процентна ставка 15,82 %, дата погашення кредиту 15 вересня 2028 року.

10 серпня 2010 року між Кредитором та Позичальником було укладено додаткову угоду № 3 до Договору, якою сторони погодили внести зміни, зокрема і в частині підтвердження сторонами, що залишок заборгованості за Кредитом на дату укладення цієї Додаткової угоди складає 39 985,33 доларів США, залишок заборгованості за нарахованими процентами 5 570,000 доларів США. Сторони встановили нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 15,67%, встановили новий кінцевий термін повернення кредитної заборгованості до 15 вересня 2028 року (включно) (а.с 15-17, т. 1).

На а.с. 18-19, т. 1 міститься детальний розпис сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту, який підписано ОСОБА_1 , де сума кредиту 39 985,33 доларів США, процентна ставка 15,67 %, дата погашення кредиту 15 вересня 2028 року.

Протоколом Загальних Зборів Акціонерів № 4/2019 АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року затверджено Передавальний акт (Додаток № 1); встановлено, що акціонери АТ «Альфа-Банк» визнають усі права та обов`язки АТ «Укрсоцбанк», які зазначені в Передавальному акті; визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у Передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати, визначеної у Передавальному акті, а саме з 15 жовтня 2019 року (а. с. 42-44, т. 1).

Зміст вищеописаного Протоколу відповідає змісту рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, яким фактично припинено існування АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк», де в п.п.1.2. також визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15 жовтня 2019 року (а.с. 45, т. 1).

12 серпня 2022 року Загальними Зборами Акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року, про що також є відомості у статуті АТ «Сенс Банк» (а.с. 29-40, Т. 1).

Згідно ухвали суду у справі № 755/27857/13-ц Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження кредитора Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на акціонерне товариство «Альфа-Банк» по судовому рішенні Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2014 року у справі № 755/27857/13-ц за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду (а.с. 26-27, т. 1).

Представником АТ «Сенс Банк» складено вимогу про усунення порушень, яка адресована ОСОБА_1 , про необхідність сплатити в користь Банку заборгованість за договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року станом на 23 лютого 2022 року на загальну суму 322 816.22 грн, яка включає: сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість - 66 900,22 грн; сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість - 255 916,00 грн (а.с. 28, т. 1).

На а.с. 25, 176-177 т. 1 міститься розрахунок вимог Банку за неповернення ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року, з 01 лютого 2020 року по 01 лютого 2023 року, яка становить 322 816,22 грн, та складається з: сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість - 66 900,22 грн; сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість - 255 916,00 грн.

За результатами пошуку в АСВП від 25 липня 2023 року, виконавчі провадження №54778142 та № 65063675, де стягувачем є ПАТ «Укрсоцбанк», а боржником ОСОБА_1 завершено (а.с. 81, т. 1). Про обставини вчинення виконавчих дій та підстави їх вчинення свідчать: інформація з Єдиного реєстру боржників, де ОСОБА_1 є боржником у ВП № 54777239; інформація про виконавче провадження № 54777239 від 25 липня 2023 року; постанова про відкриття виконавчого провадження від 29 вересня 2017 року ВП № 54777239; заява про відкриття виконавчого провадження, яка надійшла від представника ПАТ «Укрсоцбанк» на адресу Тернопільського РВ ДВС 25 вересня 2017 року; виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва, виданий 31 листопада 2014 року у справі № 755/27857/13-ц; платіжне доручення ПАТ «Укрсоцбанк» від 18 вересня 2017 року № авансовий внесок за подання заяви про відкриття ВП на суму 9 096,91 грн (а.с 82- 87, т. 1).

17 вересня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір №770/12-451, згідно якого Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Цей договір нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі № 4084 (а.с. 136-137, т. 1).

03 листопада 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» адресувало ОСОБА_1 , ОСОБА_3 повідомлення № К/Б/03.11/У про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (а.с. 138-139, т. 1).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, справа №607/11516/18, від 01 листопада 2018 року скасовано рішення державного реєстратора Шелюжак В. П., Жовнівська сільська рада Бережанського району Тернопільської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 40137010 від 15 березня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису права власності 25261166, дата та час реєстрації 15.03.2018 року 17:52:00 за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_2 , відновивши запис про право власності на квартиру ОСОБА_3 .

Це рішення переглядалося судом апеляційної та касаційної інстанції, про що є постанова Тернопільського апеляційного суду від 19 березня 2019 року та постанова Верховного Суду від 31 липня 2020 року, та було залишено без змін (а.с 144-155, т. 1)

За змістом інформації ГУ ДПС у Тернопільській області № 6912/6/19-00-24-03-04 від 08 березня 2024 року. адресованої адвокату Парубію І. М., платник податків ОСОБА_1 у 2018 році отримала дохід в сумі 1 043 375,32 грн, як додаткове благо, а саме ознака доходу від АТ «Укрсоцбанк». У 2019 році платник податків ОСОБА_1 та станом на 06 вересня 2022 року, декларації про майновий стан і доходи не подавала, належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору із сум додаткового блага не сплачувала. Відтак, Тернопільським відділом податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок Управління оподаткування фізичних осіб вказаному платнику надіслано повідомлення 10165/6/19-00-24-07/15071 від 06 вересня 2022 року про запрошення до податкового органу з питання подання податкової декларації про майновий стан і доходи (а.с. 10-12, т. 2).

На виконання ухвали суду від 09 квітня 2024 року представником позивача надано Довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу, яка адресована ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 № 1561-08 від 29 березня 2018 року. В цій довідці банк повідомляє, що у зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації Банком права власності на нерухомість відповідачці прощено (анульовано) залишок заборгованості за Договором кредиту № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року в розмірі 48 897,33 дол. США та пені 61 651,33 дол. США. У відповідності до вимог Податкового кодексу України, до складу річного доходу ОСОБА_1 за 2018 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 39 985,33 дол. США. Отриманий ОСОБА_1 дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1,5%, які відповідачка, відповідно до вимог чинного законодавства, самостійно повинна сплатити до Державного бюджету України (а.с. 35, т. 2).

Також надано протокол № 319/ОРК від 20 квітня 2021 року в рамках делегованих КУНАРБ АТ «Альфа-Банк» повноважень (протокол № 7 від 20 січня 2021 року), де рішенням списано з балансу АТ «Альфа-Банк» нерухомість, згідно Додатку № 1 до цього рішення; визнано безнадійною заборгованість за Договорами кредиту, згідно Додатку № 1 до цього рішення; списано за рахунок резервів заборгованість за Договорами кредиту, згідно Додатку № 1 до цього рішення; відновлено в позабалансовому обліку в повному обсязі заборгованість за Договорами кредиту, згідно Додатку № 1 до цього рішення; відновлено в обліку Предмети іпотеки, як забезпечення виконання зобов`язань за Договорами кредиту, згідно Додатку № 1 до цього рішення; вирішено провести коригування Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) шляхом подання уточнюючого розрахунку (а.с. 36, т. 2).

У Додатку № 1 до Протоколу № 319/ОРК від 20 квітня 2021 року під № 9 вказано номер кредитного договору: 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, позичальник ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , предмет іпотеки: однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с. 37, т. 2). У Додатку № 1 до Протоколу № 618 від 01 лютого 2018 року вказана інформація також присутня (а.с. 38, т. 2).

Головне управління ДПС у Тернопільській області на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 09 квітня 2024 року, справа № 607/9026/23, повідомило листом №7625/6/19-00-24-03-04-4 від 25 квітня 2024 року, що відповідно до наявної податкової інформації, а саме Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку розрахунків (форма № 1ДФ) за перший квартал 2018 року від 27 квітня 2018 року, поданого ПАТ «Укрсоцбанк», встановлено, що зазначеною банківською установою здійснено нарахування та виплату на користь гр. ОСОБА_1 доходу в розмірі 1 043 375,32 грн, як додаткове благо. Станом на 06 вересня 2022 року боржником самостійно не сплачено податок з таких доходів, податкової декларації про майновий стан і доходи до контролюючого органу за звітний 2018 рік не подано. Головним управлінням Державної податкової служби у Тернопільській області гр. ОСОБА_1 було надіслано повідомлення від 06 вересня 2022 року № 10165/6/19-00-24-07/ НОМЕР_2 про запрошення з питання подання податкової декларації про майновий стан і доходи. Станом на 24 квітня 2024 року гр. ОСОБА_1 декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік до ГУ ДПС у Тернопільській області не подала, належних платежів до бюджетів не сплатила. В обґрунтування цієї відповіді податковий орган також надав Форму 1ДФ податковий розрахунок РПАТ «Укрсоцбанк» від 27 квітня 2018 року на суму 1 043 375,32 грн (41-43, т. 2).

19 липня 2014 року складено висновок експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 476/477/24-22, у висновках якого зазначено про те, що в результаті дослідження представлених документів, визначити, яка сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Сенс Банк» (АТ «Укрсоцбанк») за кредитним договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року трьох процентів річних та сума за інфляційними витратами на кредитну заборгованість на момент подання позову до суду (28 квітня 2023 року) в загальній сумі та за строками оплати, не вдається за можливе (а.с. 62-68, т. 2).

В описовій частині цього висновку (а.с. 12) зазначено про те, що суму річного доходу ОСОБА_1 за 2018 рік, яка визначена банком за розрахунком прощення залишку заборгованості за договором кредиту № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року в розмірі 48 897,33 дол. США, підтвердити немає можливості. В матеріалах справи наявний розрахунок вимог банку у зв`язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за договором кредиту №770/11-507 від 17 вересня 2008 року за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року, в якому визначена сума заборгованості станом 12 березня 2017 року у розмірі 449 946,17 грн, однак дана заборгованість не підтверджена будь-якими документами.

За встановлених судом обставин, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом (абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку»).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц (провадження № 14-10цс18) зроблено висновок, що за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18) та в постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 712/9613/15-ц (провадження № 61-46733св18) вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми, які підлягають стягненню. Нарахування позивачу пені (штрафу тощо) є лише попередньою фіксацією факту порушення цивільно-правових зобов`язань, яка безпосередньо не впливає на права позивача. Відповідний розрахунок може бути письмовим доказом, який у разі виникнення спору між сторонами повинен оцінюватися судом відповідно до вимог процесуального законодавства. Кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, у разі невизнання кредитором права боржника на припинення зобов`язання повністю або частково таке право підлягає захисту судом за позовом боржника шляхом припинення правовідношення повністю або частково на підставі пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України. Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення статей 14, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування сплати, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги. Нарахування позивачу пені (штрафу тощо) є лише попередньою фіксацією факту порушення цивільно-правових зобов`язань, яка безпосередньо не впливає на права позивача. Відповідний розрахунок може бути письмовим доказом, який у разі виникнення спору між сторонами повинен оцінюватися судом відповідно до вимог процесуального законодавства.

Умовами кредитного договору № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року передбачено врегулювання спорів між сторонами, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди» (ст. 6 Договору). Дніпровським районним судом міста Києва 31 листопада 2014 року видано виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду. Суд вирішив: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 449 946,17 грн; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 4 899,46 грн.

Оскільки відповідачкою рішення суду не було виконано, тому 03 листопада 2017 року за Вих. № К/Б/03.11/У ПАТ «Укрсоцбанк» надіслало ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням. Цим листом ПАТ «Укрсоцбанк» вимагало сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 04 жовтня 2017 року складає 90 269,88 дол. США, з яких: строкова заборгованість 30 785,33 дол. США; прострочена заборгованість 9 200,00 дол. США; строкова заборгованість по нарахуванню % - 4 542,67 дол. США; прострочена заборгованість по нарахуванню % - 45 741,88 дол. США. В порядку ст. ст. 35, 36 Закону України «Про іпотеку» попереджено адресатів повідомлення, що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцятиденного строку ПАТ «Укрсоцбанк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст. 37 Закону «Про іпотеку». ПАТ «Укрсоцбанк» скористалося своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу права власності на предмет іпотеки. Тобто іпотекодержатель самостійно обрав спосіб захисту свого порушеного права - звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зареєструвавши за собою право власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 . ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося і до податкового органу та надало Форму 1ДФ - податковий розрахунок ПАТ «Укрсоцбанк» від 27 квітня 2018 року на суму 1 043 375,32 грн, з якого встановлено, що зазначеною банківською установою здійснено нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 доходу в розмірі 1 043 375,32 грн, як додаткове благо.

Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора. Таке прощення є безумовним одностороннім правочином.

Аналіз статті 605 ЦК свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу.

У постанові Верховного Суду від 19 серпня 2020 року в справі № 201/16327/16-ц (провадження № 61-43384св18) вказано, що правочин є найбільш розповсюдженим юридичним фактом, за допомогою якого набуваються, змінюються, або припиняються права та обов`язки в учасників цивільних правовідносин. До односторонніх правочинів, зокрема, відноситься: видача довіреності, відмова від права власності, складання заповіту, публічна обіцянка винагороди, прийняття спадщини. При вчиненні одностороннього правочину воля виражається (виходить) від однієї сторони. Між цим така сторона може бути представлена декількома особами, прикладом чого може виступати видання довіреності двома та більше особами, спільний заповіт подружжя та ін. Аналіз розуміння як правочину, так і одностороннього правочину свідчить, що односторонні правочини: є вольовими діями суб`єкта; вчиняються суб`єктами для здійснення своїх цивільних прав і виконання обов`язків; спрямовані на настання правових наслідків (набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків).

У спірних правовідносинах прощення боргу втілене в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, а тому в аспекті положень частини першої ст. 204 ЦК України такий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним. Тобто, він може бути оспорений лише в судовому порядку і належним способом захисту в такому разі має бути визнання правочину недійсним (пункт 2 частини другої статті 16 ЦК України).

Схожий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 497/1085/16-ц (провадження № 61-1684св19), від 02 грудня 2020 року у справі № 569/22588/18 (провадження № 61-17986св19).

Головне управління ДПС у Тернопільській області на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 09 квітня 2024 року, справа № 607/9026/23, повідомило листом №7625/6/19-00-24-03-04-4 від 25 квітня 2024 року, що відповідно до наявної податкової інформації, а саме Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку розрахунків (форма № 1ДФ) за перший квартал 2018 року від 27 квітня 2018 року, поданого ПАТ «Укрсоцбанк», встановлено, що зазначеною банківською установою здійснено нарахування та виплату на користь гр. ОСОБА_1 доходу в розмірі 1 043 375,32 грн, як додаткове благо. Станом на 06 вересня 2022 року боржником самостійно не сплачено податок з таких доходів, податкової декларації про майновий стан і доходи до контролюючого органу за звітний 2018 рік не подано. Головним управлінням Державної податкової служби у Тернопільській області гр. ОСОБА_1 було надіслано повідомлення від 06 вересня 2022 року № 10165/6/19-00-24-07/15071 про запрошення з питання подання податкової декларації про майновий стан і доходи. Станом на 24 квітня 2024 року гр. ОСОБА_1 декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік до ГУ ДПС у Тернопільській області не подала, належних платежів до бюджетів не сплатила.

За приписами підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до підпункту 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

За правилами підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Аналіз вказаних норм свідчить, що визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є приріст показників фінансового та/або майнового стану платника податку.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний доход. Разом з тим, проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Згідно з підпунктом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 1 січня 2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Наведене підтверджується і змінами, які в подальшому внесені до законодавства, зокрема, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" від 09 квітня 2015 року № 321-VIII, який набрав чинності 07 травня 2015 року, редакція підпункту 165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

З цього приводу Верховним Судом зроблено висновки у постановах від 03 квітня 2020 року у справі № 804/3102/15, від 25 червня 2020 року у справі № 817/430/17, від 15 грудня 2020 року у справі № 817/3471/14, від 01 квітня 2019 року у справі № 820/4423/16, від 14 січня 2021 року справі № 819/1181/17.

Отож, основна сума боргу платника податку, анульована (прощена) кредитором за його самостійним рішенням, є доходом такого платника, та згідно наявної податкової інформації, а саме Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку розрахунків (форма № 1ДФ) за перший квартал 2018 року від 27 квітня 2018 року, поданого ПАТ «Укрсоцбанк», встановлено, що зазначеною банківською установою здійснено нарахування та виплату на користь гр. ОСОБА_1 доходу в розмірі 1 043 375,32 грн, як додаткове благо.

За змістом протоколу № 319/ОРК від 20 квітня 2021 року в рамках делегованих КУНАРБ АТ «Альфа-Банк» повноважень (протокол № 7 від 20 січня 2021 року), який суд описав вище, списано з балансу АТ «Альфа-Банк» нерухомість, згідно Додатку № 1 до цього рішення, де відображена інформація і щодо кредитного договору 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, позичальник ОСОБА_1 ; визнано безнадійною заборгованість за Договорами кредиту, згідно Додатку № 1 до цього рішення; списано за рахунок резервів заборгованість за Договорами кредиту, згідно Додатку № 1 до цього рішення; відновлено в позабалансовому обліку в повному обсязі заборгованість за Договорами кредиту, згідно Додатку № 1 до цього рішення; відновлено в обліку Предмети іпотеки, як забезпечення виконання зобов`язань за Договорами кредиту, згідно Додатку № 1 до цього рішення; вирішено провести коригування Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) шляхом подання уточнюючого розрахунку.

Разом з тим, суд не встановив, що позивачем було вчинено дії з коригування Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) шляхом подання уточнюючого розрахунку, згідно протоколу № 319/ОРК від 20 квітня 2021 року в рамках делегованих КУНАРБ АТ «Альфа-Банк» повноважень (протокол № 7 від 20 січня 2021 року), що стосується кредитного договору 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, де позичальником є ОСОБА_1 , що дозволяє Банку уникнути обов`язку сплати податків за безнадійну заборгованість.

Особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої особи, ці права підлягають захисту. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин (частини 1 та 3 ст. 214 ЦК України).

Відтак, прощення боргу ПАТ «Укрсоцбанк» шляхом нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 доходу в розмірі 1 043 375,32 грн, як додаткового блага, має місце і на час вирішення спору в суді, що також підтверджено висновком експертів за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи № 476/477/24-22 від 19 липня 2014 року, які покликалися на ці обставини та констатували, що визначити, яка сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Сенс Банк» (АТ «Укрсоцбанк») за кредитним договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року трьох процентів річних та сума за інфляційними витратами на кредитну заборгованість на момент подання позову до суду (28 квітня 2023 року) в загальній сумі та за строками оплати, не вдається за можливе.

Представник позивача стверджував про те, що сума боргу з часу отамання виконавчого документу не змінювалася, складає розмір 449 946,17 грн, та з цієї суми Банком проведено розрахунок інфляційних та 3% річних, однак, крім копії виконавчого документу, не надає жодних відомостей на обґрунтування цієї суми, її складових.

Відтак, оскільки судом встановлено, що прощення боргу стосовно ОСОБА_1 мало місце і стосувалося воно правовідносин, які виникли із зобов`язань за кредитним договором 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, та згідно податкового законодавства таке прощення має місце тільки щодо суми кредиту, а не його складових, і ці обставини АТ «Альфа-Банк» не спростовано, заявлена у розрахунку сума боргу 449 946,17 грн не може вважатися дійсним його розміром, на що покликався і експерту вже згаданому судом висновку.

За встановлених обставин, позивачем не доведено дійний розмір боргу ОСОБА_1 за кредитним договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року, його існування в сумі 449 946,17 грн на дату звернення з позовом до суду, а отже обґрунтованість стягнення заборгованості на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 23 лютого 2022 року становить 322 816,22 грн, та складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість - 66 900,22 грн; сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість - 255 916,00 грн, що є підставою для відмови у позові

Ухвалення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, справа № 607/11516/18, від 01 листопада 2018 року, яким скасовано рішення державного реєстратора Шелюжак В. П., Жовнівська сільська рада Бережанського району Тернопільської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 40137010 від 15 березня 2018 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису права власності 25261166, дата та час реєстрації 15.03.2018 року 17:52:00 за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на квартиру АДРЕСА_2 , відновивши запис про право власності на квартиру ОСОБА_3 , яке було предметом перегляду в апеляційній та касаційній інстанціях, не скасовує чинність іпотеки та не є відмовою від одностороннього правочину в розумінні норм матеріального права на які суд покликався вище.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції слід віднести на рахунок АТ «Сенс Банк»

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розрахованої на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 770/11-507 від 17 вересня 2008 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: акціонерне товариство «Сенс Банк», , адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150.

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 16 грудня 2024 року.

Головуючий суддя О. Я. Герчаківська