н/п 2-зз/490/17/23 Справа № 490/503/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Гуденко О.А.,

при секретарі - Позднякову Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаїв заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №490/503/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватни й нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Тетяна Євгенівна про визнання договору довічного утримання недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які вжиті ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.01.2020 року, а саме, - про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки судовий розгляд справи закінчився, заходи забезпечення позову не скасовані.

В обґрунтування вимог заяви, посилається на те, що в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходилася цивільна справа № 490/503/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Тетяна Євгенівна про визнання договору довічного утримання недійсним.

02.02.2022 року у справі постановлено рішення суду, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року у справі №490/503/20 забезпечений позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.02.2022 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 18.05.2023 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2023 року відмовлено.

Посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд скасувати вищезазначені заходи забезпечення позову, а саме зняти арешт з нерухомого майна.

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Інші учасники справи до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом постановлено про розгляд заяви за відсутності сторін.

Дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебувала цивільна справа № 490/503/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Тетяна Євгенівна про визнання договору довічного утримання недійсним.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року у справі №490/503/20 забезпечений позов шляхом накладення арешту на на квартиру АДРЕСА_1 .

02 лютого 2020 року рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору довічного утримання від 01.02.2018 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що зареєстрований в реєстрі за № 64 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, 31.01.2023 року ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу на вищевказане рішення до Миколаївського апеляційну скаргу.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.02.2022 року відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, у травні 2023 року ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 18.05.2023 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 31.03.2023 року відмовлено.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкоду здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 та 11 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що провадження у справі закрито, рішення суду набрало законної сили, суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2020 року.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився в тому, що не існує реальної загрози у скасуванні відповідної заборони, оскільки заявник просить її скасувати.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, в відповідності з нормами процесуального права у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно ч. 4 та 5 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

На підставі викладеного та керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі №490/503/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватни й нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Біцюк Тетяна Євгенівна про визнання договору довічного утримання недійсним - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову шляхом зняття арешту, накладеного згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2020 року, на квартиру АДРЕСА_1 .

Копії ухвали для виконання надіслати до Департаменту (центру) з надання адміністративних послуг та Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Копії ухвали надіслати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.А. Гуденко