Справа № 214/2296/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 лютого 2024 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Собченко Н.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/8 частини його заробітку (доходу) щомісяця. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач та відповідач з 21 липня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2015 року було розірвано. Від шлюбу є одна малолітня дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2013 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Так, позивач сплачував аліменти справно, однак з червня 2021 року у нього немає фінансової можливості сплачувати аліменти у повному обсязі, позаяк з травня 2021 року він не працевлаштований, має тягар сплати житлово-комунальних послуг за місцем проживання, а також утримання батьків, які хворіють та потребують додаткової допомоги. Таким чином, враховуючи викладене у позивача змінився матеріальний стан, у зв`язку з чим виникла необхідність звернення до суду із даним позовом про зменшення розміру аліментів.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, позивач та відповідач з 21 липня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2015 року було розірвано (а.с.8).

Від шлюбу є одна малолітня дитина син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.07.2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Згідно довідки за вих. №В-17/43696483 від 16.03.2023 року, виданої за підписом головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Міністерства юстиції України Карчевського В.В., заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів станом на 16 березня 2023 року становить 33002 грн. 65 коп. (а.с.11).

Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 15 березня 2023 року відносно ОСОБА_3 , останньому нараховувався та виплачувався наступний вид доходу - «Соціальні виплати з відповідних бюджетів», зокрема, за січень 2022 року розмір виплаченого доходу становив 8493 грн. 62 коп., за лютий 2022 року у розмірі 6756 грн. 29 коп., за березень 2022 року у розмірі 4536 грн. 36 коп., за квітень 2022 року у розмірі 8609 грн. 11 коп., за травень 2022 року у розмірі 3497 грн. 85 коп. та за липень 2022 року було виплачено такий вид доходу як «Інші доходи, які включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу» у розмірі 62 грн. 11 коп. (а.с.12).

Згідно довідки №21 від 21.03.2023 року, позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із ним за вказаною адресою зареєстровані його батьки: батько - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є власником та матір ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.19).

Як убачається з матеріалів справи, батько позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 3-ї групи (професійне захворювання) та отримує пенсію за віком, а матір позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є інвалідом 1-ї групи «Б» (загальне захворювання) та отримує пенсію за віком (а.с.13,15,17-18).

Згідно довідки за вих. №В-17/43696483 від 01.05.2023 року, виданої за підписом головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Міністерства юстиції України Карчевського В.В., заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів станом на 01 травня 2023 року становить 36622 грн. 40 коп. (а.с.46).

Згідно довідки за вих. №16 від 01.04.2021 року, виданої за підписом директора ПЗ ДЮСШ з футболу «ФУТБОЛЬНА АКАДЕМІЯ «ГІРНИК» Арбузова Є.Г., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається в Приватному закладі дитячо-юнацької спортивної школи з футболу «ФУТБОЛЬНА АКАДЕМІЯ «ГІРНИК» з 18 липня 2020 року, за навчання у якій відповідач несе додаткові витрати, що підтверджується наданими квитанціями від 09.10.2022 року на суму 500 грн. та від 16.02.2022 року на суму 1000 грн. (а.с.51-52).

Відповідно до довідки про отримання (неотримання) допомоги за вих. №424 від 06.06.2023 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради та йому з 01 квітня 2023 року по 01 квітня 2024 року призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.57).

Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України станом на 06 липня 2023 року, суми фактичного заробітку (доходу) позивача, починаючи з 2013 року (рік у якому були стягнуті аліменти) становили наступні суми: за 2013 рік 36179 грн. 79 коп., за 2014 рік 2947 грн. 50 коп., за 2015 рік 7728 грн. 52 коп., за 2016 рік 30063 грн. 75 коп., за 2017 рік 16000 грн. 00 коп., за 2018 рік 39272 грн. 00 коп., за 2019 рік 28623 грн. 54 коп., за 2020 рік 138005 грн. 62 коп., за 2021 рік 54159 грн. 01 коп. (а.с.43).

Згідно довідки про доходи №5385 8833 6738 1108 стосовно ОСОБА_6 , яка перебуває на обліку в Криворізькому північному об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, сума отриманої нею пенсії за період з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року складає 22139 грн. 50 коп. (за січень 2023 року у розмірі 3253 грн. 25 коп., за лютий 2023 року у розмірі 3253 грн. 25 коп., за березень 2023 року у розмірі 3693 грн. 25 коп., за квітень 2023 року у розмірі 3953 грн. 25 коп., за травень 2023 року у розмірі 3993 грн. 25 коп., за червень 2023 року у розмірі 3993 грн. 25 коп.) (а.с.64).

Згідно довідки про доходи №9516 5556 0805 1511 стосовно ОСОБА_5 , який перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, сума отриманої ним пенсії за період з 01 лютого 2023 року по 31 липня 2023 року складає 45815 грн. 50 коп. (за лютий 2023 року у розмірі 6674 грн. 05 коп., за березень 2023 року у розмірі 7828 грн. 19 коп., за квітень 2023 року у розмірі 7828 грн. 19 коп., за травень 2023 року у розмірі 7828 грн. 19 коп., за червень 2023 року у розмірі 7828 грн. 19 коп., за липень 2023 року у розмірі 7828 грн. 19 коп.) (а.с.72).

Згідно довідки про доходи за вих. №566 від 22.12.2023 року, ОСОБА_5 працює в АТ «Криворізький залізорудний комбінат» шахта «Покровська» з 29 травня 1984 року на посаді підсобного робітника та загальна сума виплаченої йому заробітної плати за період із січня 2023 року по липень 2023 року, включно, становила 61188 грн. 68 коп. (за січень 2023 року у розмірі 6815 грн. 86 коп., за лютий 2023 року у розмірі 12549 грн. 50 коп., за березень 2023 року у розмірі 8315 грн. 45 коп., за квітень 2023 року у розмірі 8315 грн. 45 коп., за травень 2023 року у розмірі 8315 грн. 45 коп., за червень 2023 року у розмірі 5648 грн. 23 коп., за липень 2023 року у розмірі 11228 грн. 74 коп.) (а.с.152).

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, позивач має сестру ОСОБА_7 , яка працює та отримує дохід, який за період з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року становить 41817 грн. 70 коп. (а.с.65-69).

Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів на утримання податків станом на 18 грудня 2023 року відносно ОСОБА_2 , останній нараховувався та виплачувався наступний вид доходу «Дохід за цивільно-правовим договором», який у період із січня 2023 року по травень 2023 року, включно, щомісяця становив по 13856 грн. 00 коп. та у період із червня 2023 року по вересень 2023 року, включно щомісяця становив по 14826 грн. 00 коп., а також такий вид доходу як «Соціальні виплати з відповідних бюджетів», який у період із січня 2023 року по серпень 2023 року, включно, щомісяця становив по 860 грн. 00 коп. (а.с.148-149).

Як убачається із довідки-розрахунку, виданої за підписом головного державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Карчевського В.В., заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів станом на 01 січня 2024 року відсутня (а.с.161).

Згідно довідки про доходи №20 від 12.01.2024 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Покровської райради, загальна сума доходу ОСОБА_3 за період із 01 вересня 2023 року по 31 грудня 2023 року як «Держ. допомога за надання соц. послуги» складає 7676 грн. 00 коп. та щомісячно за цей період становить 1919 грн. 00 коп. (а.с.162).

Отже, розглядаючи пред`явлені позовні вимоги, суд зазначає, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувалась обома батьками.

Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як убачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення із нею до суду було те, що з часу прийняття судового рішення про стягнення з позивача аліментів, у нього змінилось матеріальне становище та він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, позаяк у нього з`явились додаткові обов`язки по утриманню батьків, які є пенсіонерами та потребують його допомоги, оскільки мають тяжкі захворювання та потребують лікування, у зв`язку з чим він вимушений не працювати та доглядати за матір`ю.

Проте вказані доводи на думку суду не можуть бути прийняті як підстава для зменшення розміру аліментів на утримання дитини, оскільки як встановлено з матеріалів справи, батьки позивача є пенсіонерами та отримують пенсійні виплати, які за своїм розміром є більшими за мінімально встановлені державою та, більш того, батько позивача працює та отримує заробітну плату, розмір якої також є більшим за мінімально встановлений державою, а відтак, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що отримувані ними доходи не забезпечують їх необхідного прожиткового рівня забезпечуваності.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що матір позивача, в силу стану свого здоров`я, потребує постійного стороннього догляду та позивач, будучи працездатного віку та маючи задовільний стан здоров`я, не має можливості працювати, оскільки доглядає за нею.

Крім того, позивачем також не надано до суду доказів потреби в догляді та утриманні матері саме ним, за наявності у неї також дочки - ОСОБА_7 , тобто сестри позивача, яка також зобов`язана утримувати матір в силу закону.

У матеріалах справи відсутні також докази на підтвердження доводів позову про надання позивачем матеріальної допомоги батькам, позаяк із долучених ним копій чеків щодо придбання ліків неможливо встановити для кого саме вони придбавались та хто саме поніс ці витрати, а також не надано доказів того, що позивач несе тягар утримання майна щодо сплати житлово-комунальних послуг, позаяк у долучених на підтвердження зазначеної обставини квитанціях про сплату житлово-комунальних послуг платником зазначений ОСОБА_5 , тобто не позивач, а його батько.

Більш того, суд зазначає, що відповідно до судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини, встановлений судом розмір аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця не є завищеним та відповідає вимогам сімейного законодавства, зокрема, положенням ч. 5 ст. 183 СК України та п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, де зазначено, що розмір аліментів на утримання однієї дитини становить 1/4 частину доходу платника аліментів, а відтак, його зменшення при таких обставинах не буде відповідати балансу інтересів дитини, що має пріоритетне значення, з одного боку, а з іншого - інтересів позивача та не буде спрямовано на належне забезпечення дитини.

Отже, враховуючи викладене, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, максимально враховуючи інтереси дитини, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи те, що позивач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надав, а також те, що обставини, які наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України), на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів та те, що розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого сімейного законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10-13, 19, 23, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) про зменшення розміру аліментів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.

Повне рішення виготовлено 27 лютого 2024 року.