Справа № 128/5128/23
РІШЕННЯ

Іменем України

05 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 , вказане будинковолодіння відносилось до категорії колгоспного двору .

Членами колгоспного двору, згідно акту затвердженого Стрижавською селищною радою значилися ОСОБА_4 (батько позивачів) та позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

З огляду на вищезазначене, станом на 15.04.1991 року право власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , набули: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках по 1/4 частці кожен.

Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення та існування колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області помер батько позивачів, ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на: 1/4 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:007:0452, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 являються позивачі (діти спадкодавця) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та дружина спадкодавця ОСОБА_5 .

Мати позивачів, ОСОБА_5 не прийняла спадщину після смерті чоловіка, відмовилася від її прийняття на користь позивачів.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом прийняли позивачі.

Так, позивач ОСОБА_3 подала на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за №53/2021.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після смерті батька прийняли, так як на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України свідчить про прийняття ними спадщини.

Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі після смерті батька на частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та на земельну ділянку позивачі не мають можливості, оскільки в свідоцтві № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння, зазначено, що дане будинковолодіння належить в цілому голові колгоспного двору - ОСОБА_4 , через що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину.

За наведених обставин позивачі змушені звернутися до суду з позовною заявою, в якій просять ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька та як за членами колгоспного двору, по 1/3 частці за кожним, на: житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:007:0452, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В судове засідання представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Білозор О.Л. не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги своїх довірителів підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, попередньо надіславши суду заяву, в якій справу просить розглянути в його відсутність, при вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, оглянувши копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 , вказане будинковолодіння відносилось до категорії колгоспного двору (а.с. 25).

Членами колгоспного двору, згідно акту затвердженого Стрижавською селищною радою (а.с. 159), значилися ОСОБА_4 (батько позивачів) та позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Правовий статус колгоспного двору регулюється Цивільним Кодексом Української РСР.

Згідно ст.120 зазначеного Кодексу майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу.

Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Згідно з діючим на той час Законом України «Про власність» від 15.04.1991, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З огляду на вищезазначене, станом на 15.04.1991 право власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , набули: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках, по 1/4 частці кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Стрижавка Вінницького району Вінницької області помер батько позивачів, ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 08.02.2021 (а.с. 14).

За життя, 03.09.2020, ОСОБА_4 склав заповіт, який посвідчено секретарем Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 162, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, в рівних долях, заповів своїм дітям, позивачам по справі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.118).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, у тому числі, на: 1/4 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:007:0452, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 15 - 17).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являються позивачі (діти спадкодавця) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та дружина спадкодавця - ОСОБА_5 , яка спадщину не прийняла та на неї не претендує.

У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 28.12.2022 в справі №315/236/21 (провадження 61-782св22).

Оскільки ОСОБА_5 не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 (а.с. 81 - 157), відповідно вона не є належним відповідачем у даній справі.

Спадщину після смерті батька в порядку спадкування за заповітом прийняли позивачі.

Так, позивач ОСОБА_3 подала на протязі шестимісячного строку з дня відкриття спадщини до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу за №53/2021 (а.с. 83).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після смерті батька прийняли, так як на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України свідчить про прийняття ними спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 23 - 24).

Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі після смерті батька позивачі не мають можливості, так як в свідоцтві № НОМЕР_1 про право особистої власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 , що видане 27.07.1989 на ім`я ОСОБА_4 , зазначено, що дане будинковолодіння належить в цілому голові колгоспного двору - ОСОБА_4 , через що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Неможливість оформити спадщину в нотаріальній конторі підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28.06.2022 (а.с. 23 - 24).

Оглядом спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 встановлено, що позивачі, являючись спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 , отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу частину спадкового майна, яке спадкодавець успадкував після смерті своєї матері - ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємці за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, визначені національним законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права, а саме майнові права позивачів щодо спадкового майна підлягають судовому захисту шляхом визнання права на підставі ст.ст.1223, 1268 ЦК України (спадкування за заповітом), оскільки являючись спадкоємцями за заповітом, позивачі успадковують всю спадкову масу.

За даних обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивачів на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 1218, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та як за членом колгоспного двору на:

1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А», прибудови «а», ганку з козирком, прибудови «а1», ганку, сараю-літньої кухні «Б», ганку з козирком, погребу з шиєю «п/Б», сараю «б», сараю «б1», сараю «б2», навісу «б3», убиральні «В», гаражу «Г», сараю «Д», навісу «д», навісу «Е», огорожі №1, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, огорожі №5, криниці №6;

- 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:007:0452, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та як за членом колгоспного двору на:

1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А», прибудови «а», ганку з козирком, прибудови «а1», ганку, сараю-літньої кухні «Б», ганку з козирком, погребу з шиєю «п/Б», сараю «б», сараю «б1», сараю «б2», навісу «б3», убиральні «В», гаражу «Г», сараю «Д», навісу «д», навісу «Е», огорожі №1, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, огорожі №5, криниці №6;

- 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:007:0452, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та як за членом колгоспного двору на:

1/3 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку «А», прибудови «а», ганку з козирком, прибудови «а1», ганку, сараю-літньої кухні «Б», ганку з козирком, погребу з шиєю «п/Б», сараю «б», сараю «б1», сараю «б2», навісу «б3», убиральні «В», гаражу «Г», сараю «Д», навісу «д», навісу «Е», огорожі №1, воріт з хвірткою №3, огорожі №4, огорожі №5, криниці №6;

- 1/3 частку земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:007:0452, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО