Провадження № 2/643/1116/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі : головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Куліш А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі законного представника малолітніх дітей- ОСОБА_4 ,3-тя особа -Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, в якому, просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ( адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивача ОСОБА_6 .

07.12.2023 року донька позивача ОСОБА_5 , від імені позивача звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетової Карини Вікторівни для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

07.12.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетовою Кариною Вікторівною було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю факту прийняття позивачем спадщини.

Із вказаної постанови вбачається, що 28 листопада 2023 року до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетової К.В. звернулась ОСОБА_4 , дружина померлого ОСОБА_6 , з питання видачі на ім`я малолітніх дітей: доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 їх батька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно був зареєстрований та мешкав на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначено у постанові, спадкова справа №38/2023 відкрита 28.11.2023 року за заявою від 28.11.2023 року про прийняття спадщини у відповідності зі ст. 1268 Цивільного кодексу України від імені спадкоємців, малолітніх дітей померлого: доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , їх матір`ю, дружиною померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка, в свою чергу, спадщину не прийняла, на неї не претендує та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям.

Усіма питаннями, пов`язаними із похованням сина ОСОБА_6 , займалися позивач з дружиною ОСОБА_7 . У цей час дружина сина ОСОБА_4 разом із дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (онуками позивача ) перебувала за кордоном.

Позивач з дружиною з травня 2022 року перебували в евакуації в сел. Царичанка Дніпропетровської області під час окупації сел. Ярова, Краматорського району ,Донецької області.

У сел. Царичанка позивач звертався до Царичанської державної нотаріальної контори з приводу вступу у спадщину після смерті сина та дізнався про зміни у законодавстві. А саме, що на момент воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, та отримати спадщину можна буде лише після завершення війни. У зв`язку з чим позивач вирішив, що зможе оформити спадщину у будь-який час, або взагалі після закінчення бойових дій. Таке рішення у тому числі було пов`язано з матеріальним становищем, яке погіршилось через війну в країні. Після того, як у позивача з`явились відповідні кошти, він звернувся до приватного нотаріуса щодо прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки позивач з поважних причин пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, у зв`язку зі зміною законодавство яке на момент звернення до нотаріуса давало позивачу змогу прийняти спадщину після завершення бойових дій на території України, позивач має право на визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

30.11.2023 року позивач звернувся до законного представника відповідачів ОСОБА_4 , матері онуків позивача , з проханням дати йому письмову згоду на подачу заяви про прийняття спадщини, але вона відповіла відмовою.

Вказані вище обставини змусили позивача звернутися із даною позовною заявою до його онуків: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Інших спадкоємців першої черги немає.

Таким чином, позивач вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з наступних поважних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємців та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

31.01.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти вимог у повному обсязі, та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування відзиву зазначає, що позивачем не було надано доказів ,що причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними ,істотними труднощами.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Поздняков С.Г. надав аналогічні викладеним у позові пояснення, просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні просила позов задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти вимог у повному обсязі, та вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, надав аналогічні викладеним у відзиві на позову заяву пояснення.

Суд, вислухавши доводи представників позивача , представника відповідача , дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивача ОСОБА_6 , відповідно копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 виданий 11.04.2022 року Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) .

07.12.2023 року донька позивача ОСОБА_5 , від імені позивача звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетової Карини Вікторівни для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 .

07.12.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетовою Кариною Вікторівною було прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю факту прийняття позивачем спадщини.

Із вказаної постанови вбачається, що 28 листопада 2023 року до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетової К.В. звернулась ОСОБА_4 , дружина померлого ОСОБА_6 , з питання видачі на ім`я малолітніх дітей: доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 їх батька, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який постійно був зареєстрований та мешкав на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначено у постанові, спадкова справа №38/2023 відкрита 28.11.2023 року за заявою від 28.11.2023 року про прийняття спадщини у відповідності зі ст. 1268 Цивільного кодексу України від імені спадкоємців, малолітніх дітей померлого: доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , їх матір`ю, дружиною померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка, в свою чергу, спадщину не прийняла, на неї не претендує та не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину іншим спадкоємцям.

Усіма питаннями, пов`язаними із похованням сина ОСОБА_6 , займалися позивач з дружиною ОСОБА_7 . У цей час дружина сина ОСОБА_4 разом із дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (онуками позивача ) перебувала за кордоном.

Позивач з дружиною з травня 2022 року перебували в евакуації в сел. Царичанка Дніпропетровської області під час окупації сел. Ярова, Краматорського району ,Донецької області.

Відповідно довідки головного спеціаліста Лиманської міської ради Ярівського старостинського округу Н.А.Козацькою 2.12.2023 № 569 вбачається ,що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_3 , дружина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , пенсіонер повернулись з евакуації в селище Ярова , Краматорський район, Донецька область 20.10.2022 року .

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Не зважаючи на те, що позивач пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини, приписи частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України надають йому право на звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки причина не подання позивачем заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини являється поважною.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Необхідно зауважити, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат, Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок.

Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Разом із тим, згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент смерті спадкодавця) установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Суд, вважає поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що згідно з п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719 до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, було виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023 року.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, та визначає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили, оскільки початок збройної агресії Російської Федерації та активні бойові дії зупинили роботу нотаріусів, пошти, змусили позивача з дружиною евакуюватись в іншу область, мінливість норм законодавства щодо строків прийняття спадщини під час воєнного стану, призвели до неможливості подання позивачем заяви про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України, а тому суд вважає, що позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини за законом з поважних причин.

При цьому аргументи, викладені представником відповідача у відзиві, не спростовують поважність пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

Керуючись ст.ст. 4, 11, 12, 81, 89, 90, 264-268, 293, 315, 317 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ( адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повнерішення суду не були вручені у день його проголошення або складення,має правона поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м.Харкова.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Майстренко О.М.