Справа № 587/3188/23
05 січня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Степаненко О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 18 листопада 1989 року позивач перебуває з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають, але відповідач у добровільному порядку на розірвання шлюбу не погоджується. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння та повага, кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З лютого 2023 року фактично не проживають однією сім`єю, спільного господарства не ведуть. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Шлюб є лише формальним і продовжувати такі шлюбні відносини не бажає. А тому просить шлюб розірвати.
У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з`явився, про дату, місце та час повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань від нього не надходило.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 листопада 1989 року позивач з відповідачем уклали шлюб, зареєстрований відділом РАЦС м. Янгіюль, Ташкентської області, Узбекистан, актовий запис №592, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с. 7).
Зі змісту позовної заяви вбачається, що причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Сторони подружні стосунки не підтримують, сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України).
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).
Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що мають істотне значення, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 89, 141, 200, 206, 259, 263- 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований 18 листопада 1989 року Відділом РАЦС м. Янгіюль, Ташкентської області, Узбекистан, актовий запис № 592.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Степаненко