Дата документу 21.03.2024
Провадження № 2-о/334/26/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., присяжних Лаковської О.В., Лищун Т.В., за участю секретаря Шерештан О.М., представників заінтересованих осіб ОСОБА_1 , адвоката Луньової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, заінтересовані особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та встановлення над нею опіки.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться в КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОР. Прибула до комунальної установи згідно наказу №126 Департаменту соціального закладу населення від 25 травня 2022 року «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР.

ОСОБА_2 зарахована до списочного складу КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОР та поставлено на постачання 27.05.2022, знаходиться в інтернаті на повному державному забезпеченні по теперішній час.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.02.2014 ОСОБА_2 визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном матір - ОСОБА_3 .

На момент ухвалення судового рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатною, судове рішення не мало обмеження у дії по часу.

Після змін до ЦПК, які запроваджені Законом № 2234-VIII від 07.12.2017, встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи те, що термін дії рішення суду сплинув у січні 2020 року, заявник звернувся до суду з даною заявою та просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та встановити над нею опіку. Покласти обов`язки опікуна на керівника установи, в якій буде знаходитися ОСОБА_2 .

В судове засідання представник заявника не з`явився. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - адвокат Луньова Людмила Василівна просила у задоволенні заяви відмовити.

Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як органу опіки та піклування в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог.

Вислухавши сторони по справі, вивчивши надані суду документи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Встановлено, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 24 лютого 2014 року у справі № 2-о/323/2/14 задоволено заяву ОСОБА_3 та визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено опіку над ОСОБА_2 та призначено її опікуном матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки №395-03 від 24.10.2023 ОСОБА_2 , 1995 року народження, прибула до комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради згідно з наказом №126 Департаменту соціального закладу населення від 25 травня 2022 року «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР».

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно норми частин 1, 2 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. ст. 41 ч.1, 55 ЦК України).

Відповідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнанні недієздатними.

Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Аналогічні норми передбачені і ч. 1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Відповідно до ст.76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Згідно частини 2 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 66 ЦК України визначено, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

На цей час існує судове рішення про визнання недієздатною ОСОБА_2 , встановлення над нею опіки та призначення матері ОСОБА_3 її опікуном. Судових рішень про поновлення дієздатності ОСОБА_2 , вирішення питання про припинення опіки суду надано не було.

Посилання заявника на ч.6 ст.300 ЦПК, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років,а тому строк дії рішення суду закінчився, суд вважає помилковим, оскільки на момент винесення рішення суду у 2014 році діяли норми ЦПК України 2004 року, згідно з якими судове рішення про визнання особи недієздатною не обмежувалося строками.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 перебуває на постійній основі на повному державному утриманні у КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради.

Отже, помістивши ОСОБА_2 до будинку інтернату на повне державне утримання, держава доручила повний догляд та її утримання цьому інтернату.

Суду не надано подання щодо призначення ОСОБА_2 опікуна - фізичної особи, як того вимагає ст. 300 ЦПК України.

Таким чином, заява в частині визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення опікуна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 12, 259, 263-265, 268, 299, 300 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, заінтересовані особи: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.

Присяжні: Лаковська О.В.,

Лищун Т.В..