465/3292/16-ц
6/465/68/24
Ухвала

Іменем України

10.01.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі судового засідання Савченко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою В.о. начальника Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Лілії Сторож про видачу дублікату виконавчого документу у цивільній справі №465/3292/16-ц, -

встановив:

Заявник - В.о. начальника Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Лілії Сторож звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого документу у цивільній справі №465/3292/16-ц. Заяву обгрунтовує тим, що 17.01.2017р. Франківським районним судом м. Львова у справі №465/3292/16-ц позовні вимоги Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задоволено, зобов"язано ОСОБА_1 звільнити та повернути у п`ятнадцятиденний строк, шляхом передачі за актом приймання-передачі орендодавцю Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради нежитлове приміщення загальною площею 21,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Є.Коновальця, 94, стягнено з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованість в розмірі 15203,59 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті три гривні 59 коп.), судовий збір в розмірі 2756 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень). 07.06.2019р. на виконання рішення суду видано виконавчі листи, які 21.08.2019р. скеровано до Франківського ВДВС у м. Львів ГТУЮ у Л/о. В подальшому 24.01.2020р. та 11.03.2020р. виконавчою службою на адресу заявника скеровано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, до якого долучено копію виконавчого листа, а не оригінал, що свідчить про те, що оригінали виконаічих листів безповоротно втрачено. Відтак, виникла необхідність звернутися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, оскільки рішення суду не виконано.

Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 17.01.2017р. у цивільній справі №465/3292/16-ц зобов"язано ОСОБА_1 звільнити та повернути у п`ятнадцятиденний строк, шляхом передачі за актом приймання-передачі орендодавцю Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради нежитлове приміщення загальною площею 21,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнено з ОСОБА_1 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради заборгованість в розмірі 15203,59 грн. (п`ятнадцять тисяч двісті три гривні 59 коп.) та судовий збір в розмірі 2756 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень).

Рішення не оскаржено та набрало законної сили.

На виконання рішення суду, яке набрало законної сили, Франківським районним судом м. Львова видано виконавчі листи.

Згідно розписки, яка міститься в матеріалах цивільної справи, 20.06.2019р. представником Управлінню комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради О.І. Яворською отримано оригінали двох виконавчих листів.

Заявник обгрунтовує заяву про видачу дублікату виконавчих листів у справі тим, що повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання скеровано стягувачу з копіями виконавчих листів, відтак оригінали є втраченими.

Матеріалами цивільної справи та поданою заявою не підтверджується, що стягувач цікавився ходом виконання рішення суду.

Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Так, відповідно до п.1.1. Інструкції про порядок проведення на підприємствах поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах перевірок за фактами втрат поштових відправлень та нестачі їх вкладення, затвердженої наказом Державного комітету зв`язку України № 14 від 27.01.98, дана інструкція визначає порядок проведення перевірок на підприємствах поштового зв`язку Українського об`єднання поштового зв`язку, в їхніх філіалах та структурних підрозділах за фактами втрат поштових відправлень та нестачі частини їх вкладення.

Пунктом 1.3. Інструкції встановлено, що перевірки проводяться по всіх випадках втрат поштових відправлень та нестачі частини їх вкладення (щодо доказування втрати виконавчого документу).

До матеріалів заяви не долученого жодного документу, який би свідчив про те, що повідомлення та виконавчий лист втрачені при поштовій пересилці. Відсутні докази, які б свідчили про те, що виконавчий лист втрачений за обставин, які виникли об`єктивно, незалежно від волі сторони заявника

Відповідно до змісту ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов"язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що стороною позивача, як стягувачем, неналежно виконуються процесуальні права та обов"язки, а саме невжиття заходів щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, на користь самого позивача.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стягувачем не доведено, що в нього існували реальні перешкоди для повторного звернення виконавчих листів до виконання у визначений законом строк.

Доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник суду не надав.

Норми п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви В.о. начальника Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Лілії Сторож про видачу дублікату виконавчого документу у цивільній справі №465/3292/16-ц слід відмовити.

Разом з тим, якщо у заявника є підстави не погоджуватись з прийнятим рішенням, останній вправі звернутись із апеляційною скаргою в порядку, визначеному ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 76, 81, п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

постановив:

Заяву В.о. начальника Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради Лілії Сторож про видачу дублікату виконавчого документу у цивільній справі №465/3292/16-ц - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя В. Кузь