Єдиний унікальний номер 722/2289/23
Номер провадження 2/722/66/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26 лютого 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Суського О.І.

секретаря Сімак О.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни Чернівецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом, поданим ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -Вашковецька сільська рада Дністровського району Чернівецької області в особі опіки та піклування про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Степаненко А.Т. звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою. Посилається на те, що позивач ОСОБА_2 співмешкав, перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проживання разом у позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3 народилась спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сімейне життя ОСОБА_2 та відповідачки не склалося, з серпня 2022 року по сьогоднішній день вони проживають окремо. Їхній спільний син залишився проживати разом із ОСОБА_2 та проживає до теперішнього часу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до характеристики наданої виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області ОСОБА_2 1985 року народження, уродженець села Вашківці Дністровського району Чернівецької області проживає з батьком та малолітнім сином ОСОБА_5 2017 року народження. В побуті та громадських місцях веде себе добре. Скарг з боку сусідів та односельчан на його поведінку на поступало. По характеру спокійний, витриманий, врівноважений. Користується повагою серед односельчан, однолітків та друзів. Зазначив, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ніколи не був судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, має задовільний стан здоров`я та не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога.

З часу припинення співмешкання, спільна дитина проживає разом із батьком ОСОБА_2 , а відповідачка в свою чергу ніяким чином про сина не піклується, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами в житті, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини.

Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються ОСОБА_2 самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному утриманні ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку №7 від 13.10.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підготований Службою у справах дітей Вашковецької сільської ради встановлено наступне: громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3 співмешкали з 2016 року. Від спільного проживання у батьків народився син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У серпні 2022 року батьки припинили спільне проживання. їх спільний син залишився проживати разом із батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

З серпня 2022 року ОСОБА_3 стала проживати окремо від сина та чоловіка, займалася виключно своїм життям, взагалі перестала цікавитись своєю дитиною. Мати не виявляла жодного бажання займатися вихованням сина та в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надавала, не дарувала подарунків. Коли дитина хворіла, мати його не провідувала, не цікавилась станом її здоров`я та не надавала жодної матеріальної допомоги на лікування. З того ж часу ОСОБА_2 один займається вихованням та матеріальним забезпеченням сина. Мама не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Не бачиться з дитиною, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до його внутрішнього світу. На даний час жінка проживає у селі Сербичани Дністровського району Чернівецької області із співмешканцем, мають спільну новонароджену дитину. Ніде не працює, утримує себе та дитину за рахунок державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми.

Окрім того, зазначив, що 12.10.2023 року начальником служби у справах дітей, поліцейським офіцером громади та спеціалістом із соціального обслуговування та захисту населення сільської ради обстежено умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 , де дитина проживає із батьком без реєстрації (зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 ). В ході обстеження встановлено що будинок складається із 5 кімнат, кухні коридору та вбиральні. Умови проживання задовільні, дитина забезпечена всім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля.

Просить позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_3 по відношенню до її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 не з`явились, представник подав до суду заяву про проведення розгляду справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крмі цього, зазначив, що позивач не заперечує щодо винесення по справі заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_3 належним чином та завчасно повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки, а також не подала відзив на позов.

Представник третьої особи - начальник Служби у справах дітей Вашковецької сільскої ради Дністровського району Чернівецької області Бабинська А.С. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

Під час спільного проживання позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу народилась дитина, що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Сокирянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 16.05.2017 року, згідно якого зазначено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Сокиряни Черніевцької області, про що складено відповідний актовий запис №101. Батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Сторони з серпня 2022 року по даний час разом не проживають, а їхня спільна дитина ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_2 , який піклується про його фізичний та духовний розвиток дитини, забезпечує всім необхідним для розвитку та здоров"я дитини.

Мати дитини не займається вихованням сина та в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, не цікавилась станом здоров`я, навчанням дитини. Не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду.

Згідно характеристики виданої головою Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області від 16.08.2023 року за №928, зазначено, що ОСОБА_2 проживає в с.Вашківці, дитина ОСОБА_4 проживає разом з батьком ОСОБА_2 . По місцю проживання позивач ОСОБА_2 характеризується позитивно.

Згідно копії довідки посвідченої лікарем наркологом КНП «Сокирянська лікарня» 17.08.2023 року, зазначено, що ОСОБА_2 на «Д» обліку у лікаря-нарколога не знаходиться.

Згідно витягу з інформаційно -аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України станом на 17.08.2023 року незнятої чи непогашеної судимості не має.

Згідно рішення виконавчого комітету Вашковецької сільської ради Дністровського раойну Чернівецької області за №100 від 25.10.2023 року, прийнято рішення згідно якого затверджено висновок Служби у справах дітей Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи положення ст.ст.10-13 ЦПК України при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-12 від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У 6 принципі Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1959р., учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналогічні норми закріплені у Сімейному кодексі України, зокрема, згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ч.1 ст.9 Конвенції вказано, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно ч.4 ст.164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідно до ст.165 СК України мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

При розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Як зазначено в Узагальненні Верховного Суду України практики розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008 року суду слід витребовувати від органу опіки та піклування письмовий висновок відповідно до ч.5 ст.19 СК, а також суд може допитати представника цього органу в судовому засіданні. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно ч.ч.3,4 ст.12, ч.1 ст.13, ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки судом з достовірністю встановлено, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться матеріальним, моральним та духовним життям дитини, не цікавиться його навчанням та розвитком, що у сукупності суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Згідно ч.ч.1,2 ст.20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Держави-учасниці відповідно до своїх національних законів забезпечують зміну догляду за дитиною.

Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Згідно ч.ч.2,3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний у відповідності до ст.182 СК України враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частина 1 ст.183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, вік її дитини, яка потребує необхідного забезпечення, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб дитини, а також з реальної можливості відповідачки сплачувати щомісячно аліменти, не порушуючи прав останньої суд вважає, що з ОСОБА_3 слід щомісячно стягувати аліменти на утримання ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, за таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати, оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі та доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст.ст. 3, 9, 18, 20, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1959 року, ст.14 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.19,150,155,164-167,171,180-184,191,212,243-244 Сімейного кодексу України, ст.60 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Узагальненням Верховного Суду України практики розгляду судами справ, пов`язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми від 11.12.2008 року, керуючись ст.ст.2-4,7-13,17-19,76-82,89,90,92,95,141,247,258-259,263-265,268,272-273,280-284,288-289,352,354-355,430, п.3 Прикінцевих положень, п.15.5. Перехідних положень ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Вашковецька сільська рада Дністровського району Чернівецької області в особі опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 батьківських прав щодо її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстоованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Роз`яснити, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.І.Суський