ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2769/23Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 22-ц/817/207/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення сторін, цивільну справу № 607/4763/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року (ухвалене суддею Шульгач Н.М., повний текст якого складено 01 грудня 2023 року) в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_5 , яка перебуває повністю на утриманні позивача, оскільки відповідачка, не дивлячись на отримання від нього аліментів, фактично самоусунулася від утримання доньки. На даний час донька навчається у Комунальному закладі Київської обласної ради «Богуславський гуманітарний фаховий коледж імені І.С. Нечуя-Левицького». Враховуючи те, що відповідачка є працездатною, матеріально забезпечена, а їхня спільна донька ОСОБА_5 , яка досягла повноліття, продовжує навчання, перебуває на матеріальному забезпеченні позивача, останній просив суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_3 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції помилково виходив з того, що ОСОБА_5 проживає з матір`ю, а не з батьком, що не відповідає дійсності, оскільки донька навчається на денній формі навчання та проживає на орендованій квартирі в м.Богуславі. Звертає увагу, що донька ОСОБА_6 перебуває на його утриманні.

У зв`язку з викладеним просить рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

12 січня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від відповідачки ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що всупереч вимогам ч.ч.2, 3 ст.199 СК України позивач не підтвердив, що саме він має право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів, оскільки донька ОСОБА_5 з ним ніколи не проживала, не проживає та не перебувала повністю на його утриманні. Крім того, позивач не надав жодного доказу, що відповідачка має можливість сплачувати позивачу аліменти на утримання повнолітньої доньки.

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 1, 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; cправи про стягнення аліментів.

Предметом позову у даній справі є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. При цьому ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис №2313.

Згідно довідки №130 від 28 серпня 2023 року ОСОБА_5 є студенткою третього курсу Комунального закладу Київської обласної ради «Богуславський гуманітарний фаховий колледж ім. І.С.Нечуя-Левицького», яка навчається на денній формі за кошти обласного бюджету з 01 вересня 2021 року. Термін навчання до 30 червня 2025 року.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 19 грудня 2008 року у справі №2-897/08 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року в справі 368/108 змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 19 грудня 2008 року та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 21 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 14 червня 2018 року у справі №368/236/18 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 14010.16 грн.

Згідно виконавчого листа №368/833/20 від 18 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 39392.88 грн.

Відповідно до витягу №924 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 20 жовтня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідачка ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІІ групи, потерпілою від аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0086002, пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 та посвідченням серії НОМЕР_3 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його матір`ю є ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки про доходи №4796 5878 2975 1736, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Кагарлицькому об`єднаному управлінні ПФУ в Київській області та отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01 листопада 2021 року по 31 жовтня 2023 року складає 58480 грн.

ОСОБА_4 подарувала дочці ОСОБА_5 депозит із сумою вкладу 5000 грн., що підтверджується заявою про приєднання SAMDNWFD000 Вклад «Стандарт» строковий на 18 міс.

ОСОБА_4 придбала дочці ОСОБА_5 особисті речі (кеди, піжама, босоніжки) на загальну суму 1588 грн., що підтверджується чеком № КГЛК1-00006805 від 20 серпня 2023.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 виповнилось 18 років.

До повноліття дитини позивач ОСОБА_3 згідно платіжних інструкцій ОСОБА_8 перераховував на картковий рахунок ОСОБА_5 кошти, а саме: 21.04.2022 4000 грн., 02.05.2022 1000 грн., 14.05.2022 4000 грн., 20.05.2022 1000 грн., 26.05.2022 1000 грн., 29.05.2022 1000 грн., 31.05.2022 1500 грн., 01.06.2022 500 грн., 02.06.2022 300 грн., 04.06.2022 500 грн., 05.06.2022 220 грн., 07.06.2022 200 грн., 08.06.2022 15000 грн., 16.06.2022 1550 грн., 18.06.2022 1750 грн., 25.06.2022 4000 грн., 05.07.2022 500 грн., 06.07.2022 1000 грн., 06.07.2022 500 грн., 10.07.2022 500 грн., 11.07.2022 2000 грн., 12.07.2022 2000 грн., 17.07.2022 300 грн., 18.07.2022 1200 грн., 20.07.2022 250 грн., 23.07.2022 300 грн., 23.07.2022 10500 грн., 27.07.2022 4100 грн., 02.08.2022 6500 грн., 03.08.2022 1500 грн., 07.08.2022 1000 грн., 08.08.2022 500 грн., 12.08.2022 800 грн., 14.08.2022 500 грн., 14.08.2022 550 грн., 19.08.2022 1200 грн., 22.08.2022 1370 грн., 27.08.2022 10000 грн., 07.09.2022 2000 грн., 07.09.2022 15000 грн., 16.09.2022 7000 грн., 24.09.2022 3000 грн., 28.09.2022 9150 грн., 13.10.2022 5500 грн., 19.10.2022 7200 грн., 31.10.2022 9200 грн., 11.11.2022 2000 грн., 15.11.2022 3000 грн., 18.11.2022 8000 грн., 20.11.2022 12000 грн., 21.11.2022 10000 грн., 22.11.2022 7000 грн., 19.12.2022 6000 грн., 30.12.2022 10000 грн., 18.01.2023 10000 грн., 20.01.2023 1500 грн., 20.01.2023 500 грн., 20.01.2023 1000 грн., 26.01.2023 3700 грн., 03.02.2023 5000 грн., 20.02.2023 12500 грн., 26.02.2023 1200 грн., 08.03.2023 1500 грн., 12.03.2023 500 грн., 19.03.2023 20000 грн., 21.04.2023 11400 грн., 14.05.2023 13500 грн., 12.07.2023 12000 грн., 27.07.2023 1000 грн., 08.08.2023 13000 грн..

Згідно квитанцій Ощадбанку ОСОБА_3 перераховував на картковий рахунок ОСОБА_5 кошти, а саме: 15.06.2023 11000 грн., 15.06.2023 1000 грн., 25.06.2023 4500 грн., 29.08.2023 5000 грн., 13.09.2023 2100 грн., 14.09.2023 13000 грн., 14.09.2023 10000 грн.

Відповідно до платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 перерахував на картковий рахунок ОСОБА_5 27.02.2023 року 5000 грн., призначення платежу: рюкзак.

Відповідно до платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 перерахував на картковий рахунок ОСОБА_5 26.03.2023 року 7000 грн., призначення платежу: речі необхідні позивачу ОСОБА_3 .

Відповідно до платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 перерахував на картковий рахунок ОСОБА_5 15.04.2023 3000 грн., призначення платежу: речі необхідні позивачу ОСОБА_3 .

Згідно довідки Кременецького відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області від 13 листопада 2023 року заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів згідно з виконавчим листом Кагарлицького районного суду №368/1083/17 від 07 листопада 2017 року станом на 10 листопада 2023 року становить 192062.26 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема:

- утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183);

- участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185);

- утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193);

- батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Відповідно до вимог статі 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:

- досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;

- продовження ними навчання;

- потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;

- наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, тобто до 18 років.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_3 покликався на те, що спільна повнолітня донька сторін - ОСОБА_5 , на яку просив стягнути аліменти, навчається у Комунальному закладі Київської обласної ради «Богуславський гуманітарний фаховий коледж імені І.С. Нечуя-Левицького».

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з позовною заявою звернувся батько повнолітньої ОСОБА_3 , з яким донька не проживає.

Більше того, донька сторін, ОСОБА_5 з 07 вересня 2010 року зареєстрована та проживає разом із відповідачкою ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом №924 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим 20 жовтня 2023 року, рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 19 грудня 2008 року у справі №2-897/08, рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі 368/108.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку відсутні правові підстави для стягнення з матері на користь батька аліменти на утримання повнолітньої доньки.

Доводи апелянта про те, що повнолітня донька ОСОБА_5 перебуває на утриманні виключно у батька колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач ОСОБА_4 , як матір, також утримує повнолітню доньку, яка продовжує навчатися.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у позовній заяві, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені сторонами у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити в межах, ними понесених.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 21 лютого 2024 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

М.В .Хома