Справа № 697/1980/20
Провадження № 22-з/821/53/24
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В.
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Винник І.М.
учасники справи:
представник позивача: адвокат Манзар Тетяна Володимирівна
представник відповідача: адвокат Сіренко Олександр Васильович
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Манзар Тетяни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП,-
04 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 344 452,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 10000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за оплату правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн. та витрати за проведення експертизи в розмірі 5000,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3612,52 грн.

Не погоджуючись з рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2023 року, представник ОСОБА_2 - адвокат Сіренко О.В. оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Сіренка О.В. - задоволено частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2023 року- скасовано в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 3612,52 грн. Судовий збір у розмірі 3612,52 грн.- компенсовано за рахунок держави. В іншій частині рішення суду - залишено без змін.

18 березня 2024року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Манзар Т.В надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій адвокат просила ухвалити додаткове рішення про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних із наданням останньому правничої допомоги у сумі 10 000 грн.

В обґрунтування заяви адвокат зазначила, що під час подання відзиву на апеляційну скаргу сторона позивача заявила орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та їх стягнення з відповідача у сумі 10 000 грн. та зауважила, що докази на підтвердження цих витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу було надано копію договору про надання правничої допомоги №62 від 20 жовтня 2020 року, копію додаткового договору від 15 березня 2024 року, докази оплати юридичних послуг ( квитанція №8 від 15.03.2024), копію акту прийому наданих послуг №8 від 15 березня 2024 року.

27 березня 2024 року до Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Сіренка О.В. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому останній вказує, що стороною позивача не надано детального розрахунку вартості години роботи адвоката, а тому заявлена сума витрат на правничу допомогу є недоведеною та не підлягає до стягнення.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Манзар Т.В. підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Також до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції здійснювала адвокат Манзар Т.В., що підтверджується ордером серії СА № 1075031 від 23 січня 2024 року (том 4, а.с. 176), договором про надання правової допомоги № 62 від 20 жовтня 2020 року (том 4, а.с. 235, 229), Додатковим договором від 15 березня 2024 року (том 4, а.с. 232), копією акту прийому наданих послуг №8 від 15 березня 2024 року (том 4, а.с. 231), копією квитанції №8 від 15 березня 2024 року (том 4, а.с. 233)

Пунктом 4.2. Договору визначено, що гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.

Згідно з додатковим договором від 15 березня 2024 року адвокат та клієнт дійшли згоди, що оплата послуг адвоката за надання правничої допомоги є фіксованою та складає 10000,00 грн. Послуги адвоката складаються з підготовки відзиву на апеляційну скаргу та представлення інтересів клієнта в судовому засіданні в Черкаському апеляційному суді у цивільній справі №697/1980/20.

Підписуючи акт приймання-передачі виконаних робіт від 15 березня 2024 року, адвокат Манзар Т.В. та ОСОБА_1 підтвердили надання правової допомоги, найменування послуг та загальну вартість правничої допомоги у сумі 10 000,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи представника ОСОБА_2 - адвоката Сіренка О.В. про те, що стороною позивача не надано детального розрахунку витрат на правничу допомогу за одну годину, оскільки сторонами було встановлено фіксований розмір гонорару. В цьому випадку, фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Ознайомившись з поданими до суду документами на підтвердження витрат на правничу допомогу, колегія суддів зауважує, що заявлена до стягнення сума за виконану адвокатом роботу, є завищеною, оскільки дана справа не є справою великої складності, тому підготовка до цієї справи в суді першої та апеляційної інстанцій не вимагала великого обсягу юридичної й технічної роботи.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), у додатковій постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 756/8257/15.

У постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17) та від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічні висновки викладені й в постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 456/456/20 (провадження № 61-2042св22), від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц (провадження 19990ск21).

На підставі наведеного, приймаючи до уваги надані представником ОСОБА_1 - адвокатом Манзар Т.В. докази, враховуючи подане представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а також принципи співмірності та критерії розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, її обсягу, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення розміру таких витрат та стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 367, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Манзар Тетяни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі- задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко

/повний текст додаткової постанови суду виготовлено 10 квітня 2024 року/