Категорія 36 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

24 квітня 2024 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі судді Коломієць О.С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 березня 2024 року

у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення

в с т а н о в и в:

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 березня 2024 року позов задоволено.Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за надані послуги централізованого опалення за період з 01.04.2015 року по 01.10.2023 у розмірі 37 041,46 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 05 квітня 2024 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою апеляційного суду від 11 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, а апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для сплати судового збору.

17 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» як військовослужбовця та на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із незаконним судовим рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 14.07.2014 року у справі 296/3748/14-ц, яким ОСОБА_1 та його матір ОСОБА_2 було незаконно виселено з квартири, що підтверджується рішенням Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/10868/15-ц від 02.03.2016 року.

Дослідивши матеріали справи та доводи заявленого клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, виходячи із наступного.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року в справі № 0940/2276/18 зробила правовий висновок про те, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Отже, комплексний аналіз викладених законодавчих положень дає підстави для висновків, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Як вбачається з наведеної норми, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, єдиною підставою для вчинення судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, навіть якщо вона має статус військовослужбовця, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд урахував, що зазначені скаржником обставини, щодо наявності у нього статусу військовослужбовця, не є безумовними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявником не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження його реального майнового стану (дані про доходи за попередній календарний рік (2023), наявність рухомого і нерухомого майна, рахунків у банківських установах, тощо), який перешкоджає скаржникові виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Також у заявленому клопотанні ОСОБА_1 посилається на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення його від сплати судового збору, однак, зазначене посилання є безпідставним, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Зазначене положення стосуються виключно позовних вимог про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Предметом спору у цій справі є вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги централізованого опалення та не пов`язані із відшкодуванням апелянту (відповідачу у справі) шкоди, яка завдана незаконним рішенням суду.

Окрім того, ОСОБА_1 є відповідачем у справі, а тому не відноситься до категорії осіб, які відповідно пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору.

За таких обставин, підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору не вбачається.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на оскаржуване судове рішення.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За наведених обставин, строк, встановлений суддею в ухвалі від 11 квітня 2024 року підлягає продовженню для сплати скаржником судового збору.

Керуючись ст. 127, 185, 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити скаржнику ОСОБА_1 строк, встановлений ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2024 року, до десяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Коломієць