У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі судді Макарчука С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кобеляки заяву заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Іллі Титарчука про забезпечення позову Полтавської обласної прокуратури в інтересах Кобеляцької територіальної громади до ОСОБА_1 , Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання недійсним рішення, повернення земельної ділянки та скасування її реєстрації

Встановив:

Заступник керівника Полтавської області Ілля Титарчук 22 лютого 2024 року звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 , Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, у якому прохає:

- визнати незаконним та скасувати рішення 14 позачергової сесії Кобеляцької міської ради від 19.11.2021, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та передано безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0177 площею 2 га, розміщену на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області для ведення особистого селянського господарства;

- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0177 площею 2 га, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, та всі права, похідні від права власності;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0177 площею 2 га, яка знаходиться на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, з одночасним припиненням усіх речових прав на неї;

- зобов`язати ОСОБА_1 повернути, а Кобеляцьку міську раду - прийняти земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0177 площею 2 га, розміщену на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області;

- стягнути з відповідачів на користь Полтавської обласної прокуратури судовий збір в сумі 12 112 грн.

Крім цього, від заступника керівника Полтавської обласної прокуратури Іллі Титарчука надійшла заява про забезпечення вказаного позову.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що рішенням 14 позачергової сесії Кобеляцької міської ради від 19.11.2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 та передано безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером :00:007:0177 площею 2 га, розміщену на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області для ведення особистого селянського господарства.

У подальшому право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Однак вказан земельна ділянка знаходиться на території Регіонального ландшафтного парку "Нижньоворсклянський" і зібраними матеріалами підтверджено, що передача земельної ділянки у власність відбулася з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до пп.«в» ч.4 ст.84 ЗК України землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність не можуть передаватись у приватну власність.

Отже, заволодіння приватними особами землями природно-заповідного фонду є неможливим.

Також всупереч пп. "а" п. 1-2 Прикінцевих положень Закону України "Про землеустрій" проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки не погоджений Управління екології та природних ресурсів Полтавської обласної державної адміністрації та всупереч вимогам ч.7 ст. 20 та ч.8 ст. 123 ЗК України зміна цільового призначення вказаної земельної ділянки природно-заповідного фонду відбулася з виведенням зі складу такої категорії без погодження з Кабінетом Міністрів України.

Отже, Кобеляцька міська рада, передаючи спірну ділянку, а ОСОБА_1 реєструючи право приватної власності на неї, які достеменно знали, що вся земельна ділянка розташована на території РЛП "Нижньоворсклянський", проігнорували вимоги ст. 20, 83, 123 ЗК України.

Наведене свідчить про існування реальної загрози використання та розпорядження земельною ділянкиою, тобто, відповідач матиме реальну можливість на стадії розгляду справи укласти правочини з метою відчуження спірного майна, що в свою чергу призведе до неможливості виконання рішення суду, позаяк саме з метою запобігання настанню вказаних наслідків подано вказаний вище позов. Наведені вище доводи свідчать про наявність ризику відчуження спірної земельної ділянки, яка наразі перебуває у приватній власності, незаконної передачі в користування, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками, здійснення будівництва на ній, тощо.

У зв`язку з викладеним, у даному випадку вважає необхідним та ефективним способом забезпечення позову - накладення арешту на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :00:007:0177.

Сторони в судове засідання не викликались.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виходячи із змісту ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому суд також враховує, що захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Дослідивши позовну заяву, додані до неї матеріали в межах, що необхідні для вирішення питання забезпечення позову, суд встановив, що між сторонами дійсно виник спір щодо об`єкту нерухомого майна, яким є земельна ділянка з кадастровим номером :00:007:0177.

Наразі дійсно існує загроза розпорядження ОСОБА_1 земельною ділянкою, що може належати до об`єктів природно-заповідного фонду.

Тобто, відповідач матиме реальну можливість на стадії розгляду даної справи укласти правочини з метою відчуження спірного майна, що в свою чергу призведе до неможливості виконання рішення суду.

Тому вжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку є виправданим, сприятиме запобіганню порушенню прав позивача за позовом, що діє в інтересах держави та забезпечить можливість реального судового захисту.

Вирішуючи питання відповідності виду забезпечення позову, суд виходить з доведених позивачем ризиків, а тому на цій стадії розгляду справи суд вважає виправданим визначити спосіб забезпечення цього позову, який запропонував позивач, який, на думку суду, суттєво не позначиться на інтересах інших осіб.

З огляду на викладене, заява заступника керівника Полтавської обласної прокуратури про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст.149-153,258,258-261,353,354ЦПК України,суд

Постановив:

Заяву заступника керівника Полтавської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на належну ОСОБА_1 на праві приватної власності земельну ділянку, кадастровий номер :00:007:0177, площею 2 га, розташовану на території Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області.

Заборонити ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим номером :00:007:0177 для ведення особистого селянського господарства.

Ухвала виконується негайно і оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку ст. 158 ЦПК України.

Суддя