УХВАЛА

27 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 758/5174/20

провадження № 61-2300ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бутирін Ярослав Ярославович, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Комунальне підприємство Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулосядо суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути із відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 463 982, 04 грн, пеню у розмірі 20 129,38 грн, інфляційну складову боргу у розмірі 9 366, 22 грн, три проценти річних у розмірі 6 333, 33 грн та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 1 грудня 2021 року позов КП «Київтеплоенерго» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 1 квітня 2017 року по 1 жовтня 2018 року у сумі 91 409,70 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за період з 1 жовтня 2018 року по 31 січня 2020 року у загальній сумі 210 918,44 грн, з них: заборгованість за надані послуги теплопостачання у сумі 194 503,20 грн, інфляційні втрати 9 366,22 грн, 3% річних у сумі 6 333,33 грн, пеня у сумі 715,69 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із указаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період з 1 жовтня 2018 року по 31 січня 2020 року у загальній сумі 210 918,44 грн та в частині судового збору змінено, виклавши його в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за період з 1 жовтня 2018 року по 15 листопада 2019 року у загальній сумі 186 11,31 грн, з них: заборгованість за надані послуги теплопостачання у сумі 171 081,24 грн, інфляційні втрати 8 977,21 грн, 3% річних у сумі 5 342,17 грн, пеня у сумі 715,69 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті рішення залишено без змін.

14 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Бутирін Я. Я. через засоби поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

За приписами пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року у справі № 3-88/2021(209/21, 47/22, 77/23, 188/23), зокрема визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову в цій справі становить 499 810,97 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн).

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягають касаційному оскарженню.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й також не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення;

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бутирін Ярослав Ярославович, на рішення Подільського районного суду міста Києва від 29 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2024 року у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов