КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року

справа № 759/22989/23

провадження № 22-ц/824/6583/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Ключника А.С., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ,

В С Т А Н О В И В :

22.11.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області.

У зв`язку з невідповідністю поданої заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 рокувід 27.11.2023 заявнику було надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року - визнано неподаною і повернуто заявнику.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просила суд оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду справи. Вказує на те, що повертаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції не зазначив, які саме недоліки не було усунуто. В ухвалі від 27 листопада 2023 року про усунення недоліків зазначено, що заявником не долучено документів щодо законного перебування в Україні та не підтверджено його права звернення до суду за територіальною підсудністю.

Представником заявника було направлено до суду заяву про усунення недоліків, в якій чітко вказано про необхідність рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року рідного діда ОСОБА_1 - як єдиний спосіб набуття громадянства за територіальним походженням.

У відзиві на апеляційну скаргу Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області вважав, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, а ухвала від 12.12.2023 року прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив із того, що 08.12.2023 року до суду надійшла заява від представника заявника про усунення недоліків, проте зазначені недоліки в ухвалі усунуті не були.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву у разі якщо позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви.

З матеріалів справи слідує, що в ухвалі суду від 27 листопада 2023 року про усунення недоліків зазначено, що заявником не долучено документів щодо законного перебування в Україні та не підтверджено його права звернення до суду за територіальною підсудністю.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 08.12.2023 на адресу суду надіслала заяву про усунення недоліків.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі № 295/3547/21 зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би

такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник обґрунтував, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів йому необхідно, щоб суд встановив факт постійного проживання ОСОБА_3 1929 року народження в с. Карачель, Белогорського району Кримської області (с. Чорнопілля, Білогірський район, Автономна Республіка Крим на території України станом на 24 серпня 1991 року його рідного діда для отримання громадянства України за територіальним походженням заявника.

На підтвердження обставин законного перебування в Україні представником заявника у заяві про усунення недоліків додано копію контракту про проходження військової служби у ЗСУ та щодо права його права звернення до суду за територіальною підсудністю наголошено про наявність у матеріалах справи копії договору про найму (оренди) нерухомого майна від 23.08.2023 року.

Представник заявника також зазначила, що за результатом звернення до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням заявнику була надана відповідь про відмову у набутті громадянства із посиланням на необхідності підтвердження родинних стосунків для оформлення набуття громадянства України відповідним рішенням суду.

За таких обставин, суддя першої інстанції не мала правових підстав для висновку, що заявником не були усунені недоліки заяви, зазначені в ухвалі від 27 листопада 2023 року.

Крім того, ухвала судді від ухвалі від 12 грудня 2023 року не містить переліку недоліків, які не були усунені заявником, які були зазначені в ухвалі від 27 листопада 2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала судді про повернення заяви постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року скасувати справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: