Номер провадження: 22-ц/813/856/24
Справа № 947/8238/21
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача фон ОСОБА_1 ,

відповідача акціонерне товариство «Одесагаз», представника відповідача Веселова А.О.,

переглянувши справу №947/8238/21 за позовом фон ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів за апеляційною скаргою фон ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2022 року у складі судді Коваленко О.Б., -

в с т а н о в и в :

Позивач фон ОСОБА_1 , звернувшись 15 березня 2021 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; в квартирі зареєстрований та проживає. У березні 2017 року уклав з АТ «Одесагаз» і ТОВ «Одесагаз-Постачання» договори відповідно на розподіл і на постачання природного газу №96608, отримав ЕІС-код 56ХМ25А98045022М, на його ім`я був відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Власником і балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 є житлово-будівельний кооператив «Іллічівський-14». 01 липня 2016 року АТ «Одесагаз» у будинку встановив загальнобудинковий вузол обліку газу (ВОГ) і змінив споживачам режим нарахування обсягів розподіленого газу, з вересня того ж року ТОВ «Одесагаз-Постачання» почало надсилати мешканцям будинку рахунки за газ за показами цього лічильника. Починаючи з січня 2018 року п`ять разів звертався до АТ «Одесагаз» з вимогою встановити в квартирі індивідуальний газовий лічильник, як це передбачено статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» №3533-УІ, проте, отримував відмову.

Позивач фон ОСОБА_1 просив:

визнати відмову АТ «Одесагаз» у встановленні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуального лічильника газу порушенням закону і прав споживача;

визнати за ним право на забезпечення індивідуальним газовим лічильником за рахунок коштів АТ «Одесагаз», зобов`язати АТ «Одесагаз» встановити в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , опломбований виробником індивідуальний газовий лічильник;

визнати протиправним і припинити дії АТ «Одесагаз» в частині нарахування йому плати за спожитий газ, виходячи із показників загальнобудинкового ВОГ, встановленого з порушенням вимог чинного законодавства України;

визнати за ним право сплачувати за спожитий природний газ за нормами споживання і тарифами, які встановлені чинними постановами Кабінету Міністрів України, аж до того моменту, коли газорозподільна організація АТ «Одесагаз» за власний рахунок встановить йому абонентський (квартирний) вузол обліку природного газу (лічильник);

зобов`язати АТ «Одесагаз» провести відповідні перерахунки за особовим рахунком № НОМЕР_1 і передати їх ТОВ «Одесагаз-Постачання» для скасування зайвих нарахувань (т.1 а.с.1-13).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2021 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.73).

Відповідач АТ «Одесагаз» позов не визнав, зазначивши у відзиві, що Оператор ГРМ зобов`язаний керуватися та керується Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2498. Якщо об`єкт споживача розміщений у багатоквартирному будинку (гуртожитку), що обладнаний загальнобудинковим лічильником газу чи на групу будинків (гуртожитків), визначення об`єму розподіленого та спожитого природного газу за споживачем здійснюється з урахуванням Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 (зі змінами). Балансоутримувач (управитель) не може відмовити оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок оператора ГРМ. Позивач є споживачем природного газу відповідно до Типового договору, який пунктом 7.4 визначає обов`язок споживача дотримуватись вимог цього договору та Кодексу газорозподільних систем. По суті позивач не погоджується із Порядком проведення розрахунків, який визначено постановою КМУ №620 від 16 травня 2002 року, який АТ «Одесагаз» зобов`язаний застосовувати та відповідно до якого обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку у будинках, де крім будинкового вузла обліку частково встановлено квартирні лічильники газу, визначаються за показниками будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу з подальшим розподілом такої різниці оператором ГРС між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих в квартирі. Виконання Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» відбувалось у спосіб, визначений діючим законодавством за рахунок грошових коштів, встановлених структурою тарифу для АТ «Одесагаз». Передбачені тарифом кошти на встановлення приладів обліку витрачено відповідно до затвердженого плану, який у тому числі передбачав встановлення загальнобудинкового лічильника газу в будинку АДРЕСА_2 . Кошти для встановлення індивідуального лічильника газу позивачу ні у 2016-2017 роках, ні станом на зараз в структурі тарифу АТ «Одесагаз» не передбачалось. На звернення позивача надано відповіді та відповідні роз`яснення (т.1 а.с.89-97).

Позивачем фон ОСОБА_1 надано відповідь на відзив та письмові пояснення, за змістом яких підтримано вимоги та їх обґрунтування (т.1 а.с.106-114, 134-139).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2022 року визнано протиправною відмову АТ «Одесагаз» у встановленні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить фон ОСОБА_1 , індивідуального лічильника газу; зобов`язано АТ «Одесагаз» встановити в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 за рахунок коштів АТ «Одесагаз» опломбований виробником індивідуальний газовий лічильник; в решті вимог відмовлено (т.1 а.с.200-202).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фон ОСОБА_1 на рішення суду.

В апеляційній скарзі фон ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в позові та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, у яких відмовлено (т.2 а.с.1-5).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у наступному. Суд помилково вважав, що порушення його майнових прав у вигляді незаконного нарахування плати за нібито спожитий газ у період з 01 липня 2016 року і донині є вимогою на майбутнє. Суд дослідив і впевнився, що комерційний облік газу за показниками виключно індивідуального лічильника мав початися з 01 січня 2018 року, а не з 01 липня 2016 року, як це зробило АТ «Одесагаз», але не визнав порушенням статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газ» нарахування йому обсягу спожитого газу у непередбачений цією статтею спосіб (за показаннями загальнобудинкового ВОГ, який ще й незаконно встановлений і не введений в експлуатацію). Суд не угледів прямого причинно-наслідкового зв`язку його порушеного права і обов`язку АТ «Одесагаз» встановити індивідуальний лічильник з похідними цього порушенням його майнового права як то незаконного нарахування обсягу газу і плати за нього у невстановлений законом спосіб за показниками загальнобудинкового лічильника, починаючи з 01 липня 2016 року (дати встановлення) і до нині. Суд не з`ясував законність встановлення загальнобудинкового лічильника, відповідач не довів законність своїх дій з встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу, процедури введення його в експлуатацію і зняття його показань.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду у його мотивувальній частині в частині відмови в позові та залишення без змін рішення суду в його резолютивній частині про відмову в позові з огляду на наступне.

Відмовляючи в частині позовних вимог, суд виходив з того, що такі вимоги випливають з дій, які відбуватимуться в майбутньому, спрямовані на майбутнє.

Дане обґрунтування підлягає зміні в редакції цієї постанови.

Оператор ГРМ керується Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2494, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2498.

За умовами пункту 5.5 розділу У «Порядок обліку природного газу, що передається Споживачу Типового договору якщо об`єкт Споживача розміщений в багатоквартирному будинку (гуртожитку), що обладнаний загальнобудинковим лічильником газу чи на групу будинків (гуртожитків), визначення об`єму розподіленого та спожитого природного газу за Споживачем здійснюється з урахуванням Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620 (зі змінами).

Главою 5 розділу ІХ «Особливості організації обліку газу в багатоквартирних будинках та гуртожитках» Кодексу ГРМ передбачено, що:

за ініціативою балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу;

балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ;

у разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об`єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об`єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року №620.

АТ «Одесагаз» у спірний період визначав об`єми розподіленого позивачу і спожитого ним природного газу відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем та з урахуванням Типового договору, інших діючих нормативно-правових актів у чинній на той час редакції. Порядок проведення розрахунків відповідає постанові КМУ №620 від 16 травня 2002 року, яка зобов`язувала АТ «Одесагаз» обсяги спожитого мешканцями будинку природного газу, обладнаного будинковим вузлом обліку, визначати за показниками будинкового вузла обліку, з яких виключаються сумарні показання квартирних лічильників газу, з подальшим розподілом такої різниці Оператором ГРС між споживачами, які не мають квартирних лічильників газу, пропорційно кількості осіб, зареєстрованих в квартирі.

Встановлення загальнобудинкових лічильників газу до 19 січня 2018 року без згоди співвласників не вважалось порушенням діючого законодавства. Закон «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» від 16 червня 2011 року №3533-УІ в редакції, що діяла до 19 січня 2018 року, не передбачав обов`язку Оператора ГРМ оснащувати споживачів природного газу фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Відповідно, Закон не містив застереження про те, що загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Виконання вказаного Закону відбувалось у спосіб, визначений діючим законодавством, за рахунок грошових коштів, встановлених структурою тарифу.

Отже, у спірний період у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 був відсутній індивідуальний лічильник газу, з огляду на що розрахунок за надання послуг з газопостачання здійснювався в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку.

Правові підстави для визначення зазначеного позивачем порядку визначення об`єму та обсягу спожитого газу, нарахування плати у спірний період відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фон ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 травня 2022 року в справі за позовом фон ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Одесагаз» про захист прав споживачів - в частині відмови в позові змінити у його мотивувальній частині та залишити без змін в його резолютивній частині.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 січня 2025 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова