Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/349/24

Провадження № 2/348/398/24

14 березня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Бурдун Т.А.

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Надвірна в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Куций О.С., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 28 грудня 2018 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 319. Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем. Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на життя та ведення спільного господарства, через що постійно виникали сварки, скандали, що погіршило шлюбні відносини та призвело до втрати почуття один до одного. Після останньої сварки у серпні 2021 року позивач зібрала свої речі та переїхала жити до себе додому в с. Гаврилівка. З того часу разом з відповідачем не проживає, сімейні відносини не підтримуються, спільного господарства не ведеться, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Надання строку для примирення вважає недоцільним.

Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28 грудня 2018 року у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 лютого 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, розгляд цивільної справи просить проводити без його присутності. Щодо стягнення витрат зазначив, що згідний сплатити судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову та витрати на надання правової допомоги у сумі 3000 грн., оскільки у справі відбулося лише одне засідання.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у суду матеріалами.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2018 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 319 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8), яка проживає разом з позивачем. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. З серпня 2021 року сторони не підтримують подружніх стосунків. Спору про визначення місця проживання дитини сторони не заявляють.

Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача та відповідача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, та їх малолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Щодо розподілу судових витрат суду зазначає наступне.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., сплаченого при поданні позову, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 605,60 грн.

Щодо стягнення судових витрат на оплату правничої допомоги, суд зазначає наступне.

В прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2, ч.3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем до суду подано квитанцію про сплату грошових коштів № 006/2024 від 16.02.2024, згідно якої адвокат Куций О.С. отримав від ОСОБА_1 на підставі договору № 020 від 13.02.2024 року оплату за надання правової допомоги у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до договору про надання правової допомоги від 13.02.2024 року замовник сплачує виконавцю винагороду у розмірі 500,00 грн.- консультація клієнта з приводу подання позовної заяви про розірвання шлюбу, 1500,00 грн. складання позовної заяви про розірвання шлюбу, та 1000,00 грн. представництво інтересів адвокатом в суді І інстанції (за одне засідання). Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат: розрахунок судових витрат, які позивач поніс та які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції складає 5000,00 грн., з них: 500,00 грн.- консультація клієнта з приводу подання позовної заяви про розірвання шлюбу, 1500,00 грн. складання позовної заяви про розірвання шлюбу, та 1000,00 грн. представництво інтересів адвокатом в суді І інстанції (за одне засідання) (а.с.9-11).

Разом з тим, справи про розірвання шлюбу є типовими, не вирізняються особливою складністю, а підготовка правової позиції та написання позовної заяви у вказаній категорії справ не потребує значного часу для адвоката, який володіє знаннями права, в тому числі нормами СК України.

Позивач просив стягнути витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн., однак, суд враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, беручи до уваги заперечення відповідача щодо не співмірності такої суми з участю адвоката у даній категорії справ, вважає за доцільне задовольнити цю вимогу частково та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. На думку суду, саме такий розмір витрат на правничу допомогу, відповідає принципу справедливості та розумності судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 112,113 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 грудня 2018 року у Надвірнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 319, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Зобов`язати ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Надвірна/22030101, , повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за вимогу про розірвання шлюбу, а саме у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. відповідно до квитанції до платіжної інструкції 0.0.34683424.95.1 від 13.02.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, направити до Надвірнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Куций Олександр Степанович, адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ).

Суддя Т.А. Бурдун