Справа № 161/2736/24 Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л. М.
Провадження № 22-ц/802/477/24 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О. І.,

секретар Ганжа М. І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного комунального підприємства «Луцьктепло» про визнання недійсним договору та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2024 року,-

встановив:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДКП «Луцьктепло» про витребування інформації про склад витрат на послугу із гарячого водопостачання визнання недійсним індивідуального публічного договору приєднання, зобов`язання провести повірку лічильника, зобов`язання привести оплату за користування послугою гарячого водопостачання відповідно до показників лічильника.

У позовній заяві, у заяві від 21 березня 2024 року заявив клопотання про забезпечення позову, просив зобов`язати ДКП «Луцьктепло» на період судового розгляду справи не проводити нарахування за користування послугою гарячого водопостачання за нормами споживання залежно від кількості зареєстрованих осіб у житлових приміщеннях не обладнаних індивідуальними вузлами розподільного обліку за адресою АДРЕСА_1 до вирішення суперечки в судовому порядку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 21 березня 2024 року у задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку із відсутністю доведених мотивів для забезпечення позову.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, ухвалити судове рішення про забезпечення позову, зазначає, що ним у шести пунктах наведено мотиви для забезпечення позову, він користується 75% знижкою для оплати послуги, тому у разі задоволення позову буде важко вирахувати вартість пільги.

Перевіряючи законність оскарженої ухвали в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3 частини першої статті 151 ЦПК України

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

З наданих суду матеріалів вбачається, що позивач не навів обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в забезпеченні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до обґрунтування підстав заявленого позову та не містять посилань на обставини, які дають підстави зробити висновок про неможливість чи утрудненість виконання майбутнього рішення у справі, у разі задоволення позову ОСОБА_1 .

Передбачувана заявником можливість тривалого розгляду справи не дає підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Покликання заявника на обгрунтування необхідності забезпечення позову, які викладені в інших, раніше поданих ОСОБА_1 заявах про забезпечення позову, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі заяви вже були предметом судового розгляду та мотиви у відмові про їх задоволення викладені в ухвалі Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 лютого 2024 року та в постанові Волинського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у даній справі.

Суд першої інстанції розглядав заяву ОСОБА_1 від 21 березня 2024 року, із змісту якої вбачається, що обгрунтування необхідності в забезпеченні позову у цій заяві відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2024 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді