Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6222/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12.01.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючий - суддя Кашуба А.В.

секретар судових засідань Чернянчук К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської державної нотаріальної контори, Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття заборони на відчуження нерухомого майна із вилученням записів з державних реєстрів, третя особа Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М.,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом. ОСОБА_1 просить суд зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , із вилученням записів із відповідних реєстрів.

Позов обґрунтовано тим, що спадкодавець ОСОБА_2 заповів на користь позивача своє майно. У ході підготовки документів для оформлення спадщини за заповітом приватний нотаріус Стойка С.М. виявила арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Арешт накладено Виноградівською нотаріальною конторою на підставі Постанови №64 від 27.02.2004, виданої Відділом ДВС Виноградівського РУЮ. Незавершені Виконавчі провадження відносно спадкодавця відсутні.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Позивач подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі не з`явилися в судове засідання, причин неявки не повідомили , клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло.

Третя особа подала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, суд вирішив наступне.

Суд встановив, що під час підготовки документів на видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та який залишив заповіт на користь ОСОБА_1 , приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М. було виявлено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Цей арешт на квартиру накладений Виноградівською нотаріальною конторою від 25 жовтня 2004 року на підставі Постанови №64 від 27 лютого 2004 року, виданої Відділом ДВС Виноградівського РУЮ.

Дані обставини підтверджуються листом роз`ясненням приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М. №339/02-14 від 09.08.2023 року, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68704601 від 15.03.2022 року, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 341977199 від 08.08.2023 року.

За змістом офіційних документів, Заборону відчуження зареєстровано 25.10.2004 року за номером обяження1408949, реєстратором: Виноградівська державна нотаріальна контора.

Підстава обтяження: постанова №64 від 27.02.2004 року, Відділ ДВС Виноградівського РУЮ.

Об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 .

Власником арештованого майна заначений ОСОБА_2 .

На даний час, наявність вищевказаного арешту на квартиру порушує легітимне очікуванння права власності Заявника на квартиру в порядку спадкування, і перешкоджає у здійсненні цього права.

Позивач звертався із заявами щодо зняття заборони (арешту) до Виноградівської державної нотаріальної контори та до Виноградівського відділу ДВС.

Листом Виноградівської державної нотаріальної контори від 01.09.2023 року №219/01-16 повідомлено, що постанову №64 від 27.02.2004 року Відділу державної виконавчої служби Виноградівського РУЮ надати неможливо, оскільки в державній нотаріальній конторі за 2004 рік дані постанови підшиті в наряд листування з юридичними та фізичними особами з питань вчинення нотаріальних дій, строк зберігання яких три роки.

Листом Виноградівського відділу державної виконавчої служби у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 05.09.2023 № 34332/24-2-38 повідомлено, що згідно інформації та даних реєстру АРМ «Виконавець»; пошук ВД/ВП (спецрозділ); пошук ВД/ВП (архів), інформації з Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України, станом на 05.09.2023 року, виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_2 , на виконанні не знаходяться. У відповідності до наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», виконавче провадження відносно ОСОБА_2 знищено у зв`язку із закінченням трирічного терміну зберігання архіву.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Статтею 41 Конституції України регламентовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. А у відповідності до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Верховний Суд у постанові від 08.11.2019 року у справі № 643/3614/17 зазначив, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), і виникають із цивільних правовідносин та відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі №911/1247/18 (провадження № 12-99гс19).

Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Наявність незнятого арешту на майно, що ввійшло до складу спадщини, створило перешкоду для реалізації права позивача на спадщину, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та зняття арешту з нерухомого майна.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

Судові витрати, понесені позивачем, слід покласти на позивача, оскільки справу вирішено в його інтересах.

Керуючись ст. ст. 13, 15, 16, 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 80, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , з вилученням відповідних записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру Заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна.

Судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ГоловуючийА. В. Кашуба