Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 р. заявники ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просять встановити факт, що має юридичне значення, а саме: медичного висновку закладів охорони здоров`я про визнання дитини з інвалідністю до досягнення шестирічного віку №91 від 19.12.1996 року.

В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються на те, що мати заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області для отримання права на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема, матері, осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років(п.3 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). Так як заявниця являюся інвалідом дитинства (пенсійне посвідчення серія НОМЕР_1 ), її мати має право на призначення дострокової пенсії за віком. Окрім цього, її мати надала до Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ряд документів, як підстав для призначення їй дострокової пенсії, але рішенням № 60 від 19.10.2023 року їй відмовлено в призначенні пенсії, обґрунтувавши відмову наступним: «За результатами розгляду документів, доданих до заяви, встановлено, що прізвище дитини ( ОСОБА_3 ) зазначене у медичному висновку закладів охорони здоров`я про визнання дитини з інвалідністю до досягнення шестирічного віку № 91 від 19.12.1996 року не відповідає прізвищу зазначеному у свідоцтві про народження ( ОСОБА_1 )». Так як заявниця вже повнолітня, то має право сама звернутися до суду для встановлення факту належності її документу (медичного висновку № 91 від 19.12.1996 року) для того щоб її мати отримала право на призначення дострокової пенсії за віком. Оскільки заявниця уклала шлюб 13.06.2020 року з ОСОБА_5 , який зареєстровано Малиновським районним у м.Одесі відділом ДРАЦС ПМУМЮ м.(Одеса) від 13.06.2020 року № 884 (свідоцтво про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 ), то дошлюбне (дівоче) прізвище « ОСОБА_1 » змінено на « ОСОБА_1 ». У всіх інших, належних їй документах, а саме паспорті, РНОКПП, пенсійному посвідченні, витязі з реєстру територіальної громади прізвище також змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». Окрім того, у всіх інших документах(до шлюбу), а саме: у свідоцтві про народження її прізвище « ОСОБА_1 »; у виписці Одеського медичного інституту ім. Пірогова прізвище зазначено російською мовою « ОСОБА_1 », у медичному висновку №19 від 07.12.2006 року прізвище « ОСОБА_1 »; у медичній виписці N? 777896 моє прізвище значиться на російській мові « ОСОБА_1 »; у свідоцтві про закінчення Бобрицької загальноосвітньої школи «ОСОБА_1»; в атестаті про закінченні повної загальної середньої освіти «ОСОБА_1»; у дошлюбному пенсійному посвідченні «ОСОБА_1»; у копії дошлюбного паспорту « ОСОБА_1 »; у дипломі бакалавра прізвище зазначено « ОСОБА_1 »; у дипломі магістра « ОСОБА_1 ». А от у медичному висновку № 91 від 19.12.1996 року лікарями допущено помилку в написанні мого прізвища, а саме « ОСОБА_1 ».

Ухвалою від 10.03.2020 р. відкрито провадження у справі за вищевказаною заявою.

Заявник у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог закону, подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, вимоги викладені в заяві підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що заявник у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в селі Бобрик Перший Любашівського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого виконавчим комітетом Бобрицькою сільською радою Любашівського району Одеської області, актовий запис № 28.

Зі вказаного свідоцтва вбачається, що в графі «мати» матір`ю заявниці записана « ОСОБА_2 », в графі «батько» записаний « ОСОБА_9 ».

За паспортом громадянина України, виданого 22.03.2013 р., прізвище заявниці вказане як « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про шлюб, виданого 13.06.2020 р. Малиновським районним у м.Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), при реєстрації шлюбу 13.06.2020 р. заявник ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Як вбачається з наданих документів, а саме: пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом дитинства.

Як встановлено судом, при зверненні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є матір`ю заявниці, до Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області для отримання права на призначення дострокової пенсії за віком, як матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, після досягнення 50-ти років та за наявності страхового стажу не менше 15-ти років їй було відмовлено.

Підставою відмови стала розбіжність прізвища заявниці, а саме: встановлено, що у медичному висновку закладів охорони здоров`я про визнання дитини з інвалідністю до досягнення шестирічного віку № 91 від 19.12.1996 року прізвище заявниці вказано помилково зазначено ОСОБА_1 ».

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що має місце розбіжність відомостей в частині зазначення прізвища заявниці у правовстановлюючому документі , а саме: медичного висновку закладів охорони здоров`я про визнання дитини з інвалідністю до досягнення шестирічного віку № 91 від 19.12.1996 року, що зумовлено різницею в написанні букв в прізвищі заявниці.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявників важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Враховуючи викладене вище, доводи поданої до суду заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: медичного висновку закладів охорони здоров`я про визнання дитини з інвалідністю до досягнення шестирічного віку № 91 від 19.12.1996 року, де помилково зазначено прізвище заявниці ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 », знайшли підтвердження під час судового розгляду.

Судом встановлено, що розбіжності в документах унеможливлюють отримати пенсію матері заявниці, а вирішити питання в іншому, окрім судового порядку, заявник позбавлена можливості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України передбачено, що при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76-80, 81, 89, 258-259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документа - медичного висновку закладів охорони здоров`я про визнання дитини з інвалідністю до досягнення шестирічного віку № 91 від 19.12.1996 року.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справі:

Заявник - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Заінтересована особа - Головне управління ПФУ в Кіровоградській області (зареєстроване місце проживання: м. Київ, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., вул. Соборна, 7-А, ).

Повний текст рішення складений 31.01.2024 року.

Суддя Н. М. Ларіонова