Справа № 299/8017/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Джуга С.Д., Мацунич М.В.

з участю секретаря Ормош О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 26 лютого 2024 року у справі № 299/8017/23 (Головуючий: Леньо В.В.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і рішенням Виноградівського районного суду від 19.02.2013 року стягнуто із відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 400 гривень щомісячно.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.12.2020 року змінено розмір аліментів та вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1400 грн. щомісячно.

У 2022 році ОСОБА_3 , який є сином сторін, виповнилося 18 років, проте він продовжує навчання на третьому курсі заочної форми навчання Хмельницького політехнічного фахового коледжу національного університету «Львівська політехніка». Навчання платне і син потребує матеріальної підтримки.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила стягнути із ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у зв`язку із продовженням навчання у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Рішенням Виноградівського районного суду від 26 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у зв`язку із продовженням навчання після досягнення повноліття за період, починаючи із дати пред`явлення позову 21.11.2023 року і до завершення навчання, 30.06.2024 року у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн.60 коп.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як судом не взято до уваги, що їх спільний син навчається на заочній формі навчання, однак, з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації, син два роки знаходиться за кордоном у Польщі відповідно має можливість працевлаштуватися, а відповідач не працює, крім того, сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 3000 грн., щомісячно, на його утриманні перебувають батьки з інвалідністю, брат інвалід II групи та дядько, який також є інвалідом 2-ої групи. У відповідача на праві власності немає жодного нерухомого майна, що підтверджується Інформацією, сформованою за допомогою додатку « Реєстр нерухомості» від 11.12.2003 року, помер інформаційної довідки 577. Також відповідач зазначає, що судом не взято до уваги зміст договору про надання платної освітньої послуги від 31.08.2021 року, витрат у повнолітнього сина у зв`язку із продовженням навчання за період 21.11.2023 року (момент звернення до суду), і до звернення навчання, 30.06.2024 року, окрім оплати освітньої послуги не було, витрати на оренду житла не мав, навчання здійснювалося дистанційно. Відповідач вважає, що потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання повнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 немає. Син відповідача є молодим, працездатним чоловіком, перебуває за кордоном, має можливість працювати і утримувати себе самостійно, оскільки навчається заочно. Крім того, відповідач надати матеріальну допомогу можливості немає, що підтверджено належними та допустимими доказами у даній справі.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає. Що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Дидинська Б.М. та представник ОСОБА_2 - адвокат Киретів В.В. у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчить довідки про доставку їм електронного документа і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч 2 ст. 372 ЦПК України.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_3 2004 року народження, є рідним сином позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 після досягнення повноліття продовжив навчання у Хмельницькому політехнічному фаховому коледжі національного університету «Львівська політехніка».

За Договором про надання платної освітньої послуги від 31.08.2021, ОСОБА_3 , 31.08.2021 року був зарахований на перший курс вищезазначеного навчального закладу на заочну форму навчання і навчання є платним і вартість освітньої послуги встановлена у розмірі 36500 грн.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За положеннями ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Визначений ст.199 СК України обов`язок утримання повнолітніх доньки чи сина не залежить від форми навчання, не залежить від того чи є навчання платним чи безоплатним.

Суд першої інстанції встановив, що на дату пред`явлення позову - 21 листопада 2023 року існував обов`язок батьків утримувати сина ОСОБА_3 за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, доводи позивачки є обґрунтованими, а заперечення відповідача щодо неможливості сплати аліментів на сина, який продовжує навчання не підтверджена належними та допустимими доказами, відповідач є за віком працездатним, не надав відомостей про стан свого здоров`я, не навів інших суттєвих обставин на обґрунтування неможливості виконання свого обов`язку передбачений ст.199 СК України.

За таких обставин, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, із посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини обґрунтовано задовольнив заявлені позовні вимоги.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384 ЦПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 26 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 грудня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой