ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2866/25
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 жовтня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., секретаря судового засідання Микитин О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,
У липні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 95 824,92 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 06.09.2022 об 11 год. 40 хв. мала місце ДТП за участю автомобіля «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля Peugeut» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2022 у справі № 756/8306/22 ОСОБА_1 визнано винним у вказаній ДТП. На час даної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 липня 2024 року заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.
25 липня 2024 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.
02 жовтня 2024 року судове засідання відкладено на 22 жовтня 2024 року.
Сторони у судове засідання не прибули, явку уповноважених представників не забезпечили, позивач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без участі його представника, якій підтримала позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, відповідач про причини неявки суд не повідомив.
Відповідач про розгляд справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідачеві копія ухвали суду про відкриття провадження у справі, повістки про виклик до суду надсилалися за адресою останнього відомого зареєстрованого місця проживання рекомендованим листом, однак адресована відповідачу поштова кореспонденція була повернута до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній".
Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Окрім того інформація про стан дату і час розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтями 174, 178 ЦПК України та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого позивач не заперечував.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.
Я встановлено судом, 06 вересня 2022 року об 11:40 год. ОСОБА_1 по вул. Богатирська, 17 в м. Києві керуючи транспортним засобом «Renault» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Peugeut» д.н.з. НОМЕР_2 , який в свою чергу здійснив зіткнення з автомобілем «KIA», в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1. ПДР України.
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 07.10.2022 у справі № 756/8306/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
На час даної дорожньо-транспортної пригоди відповідальність власника транспортного засобу «Peugeut» д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована за договором-полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 007090/4450/0001103 від 18.05.2022.
Відповідач на час скоєння ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
14.11.2022 МТСБУ перерахувало потерпілому ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 94 291,99 грн, а також оплатило послуги з визначення вартості матеріального збитку ФОП ОСОБА_3 в сумі 1 532,93 грн відповідно до платіжної інструкції від 31.10.2022 № 935365.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).
Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.).
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, що передбачено ч.1 ст.1191 ЦК України.
Відповідно до п.п. 38.2.1. п.38.2. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи.
Враховуючи, що позивачем надано докази понесених витрат зі сплати страхового відшкодування потерпілому у сумі 94 291,99 грн та витрат на оплату послуг з визначення розміру матеріального збитку у сумі 1 532,93 грн, що разом складає 95 824,92, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними, а тому задовольняє позов в повному обсязі.
Також відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачапідлягає стягненнюсудовий збір за подання позовної заяви.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 133, 141, 259, 263-265, 352-355 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовільнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати зі сплати страхового відшкодування у сумі 94 291 (дев`яносто чотири тисячі двісті дев`яносто одну) гривню 99 копійок, витрати на оплату послуг з визначення розміру матеріального збитку у сумі 1 532 (одна тисяча п`ятсот тридцять дві) гривні 93 копійки та судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
На заочне рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 18 березня 2025 року.
Суддя О.В. Якусик