Справа № 567/1492/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2024 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

при секретарі - Пономаренко Р.А.

за участю

представника позивачів - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ "Горинь Агро Плюс" про стягнення заборгованості,

встановив:

позивачі звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ "Горинь Агро Плюс", в якій просять стягнути з ТОВ "Горинь Агро Плюс" заборгованість зі сплати орендної плати за землю з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат за договорами оренди землі №587 від 01.07.2010 та №586 від 01.07.2010.

В обґрунтування позову зазначили, що 01.07.2010 між ТОВ "Горинь Агро" та ОСОБА_5 був укладений договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :08:001:0336. Договір укладено строком на 10 років, який діє з моменту державної реєстрації.

01.07.2010 між ТОВ "Горинь Агро" та ОСОБА_5 укладений договір оренди земельної ділянки №586, кадастрові номери земельної ділянки: :08:001:0352. Договір укладено строком на 10 років, який діє з моменту державної реєстрації.

Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_5 та, зокрема, ОСОБА_4 набув право приватної власності на 2/3 частини земельних ділянок, розташованих за адресою: Рівненська область, Острозький район, Кутянківська сільська рада, кадастрові номери :08:001:0336 та :08:001:0352 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.09.2021. ОСОБА_3 набула право приватної власності на 1/3 частини земельних ділянок, розташованих за адресою: Рівненська область, Острозький район, Кутянківська сільська рада, кадастрові номери :08:001:0336 та :08:001:0352 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.09.2021.

Вказують, що вони, як спадкоємці ОСОБА_5 , мають право на отримання орендної плати за діючими договорами оренди землі №587 та №586 від 01.07.2010.

Однак орендної плати за користування вказаних земельних ділянок ТОВ "Горинь Агро Плюс" позивачам не виплатило.

Всупереч п.4.3 договорів №587 від 01.07.2010 та №586 від 01.07.2010 відповідач в період з 01.01.2017 до 01.01.2022 неналежним чином виконував обов`язок зі сплати орендної плати за землю, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 13592,09,26 грн. по земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0336 та в сумі 11856,76 грн. по земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0352

Крім того відповідачем не надано доказів сплати орендної плати за землю по договорам №587 від 01.07.2010 та №586 від 01.07.2010, за 2017р. в сумі 1446,16 грн., 2018р. - 2312,3 грн. по земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0336; 2017р. - 1446,16 грн., 2018р. - 2312,3 грн. по земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0352,

Вказують, що в зв`язку з порушенням строків виплати орендної плати, згідно ст. 625 ЦК України, відповідач має сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних та просять суд стягнути з ТОВ "Горинь Агро Плюс" на користь ОСОБА_4 заборгованість зі сплати орендної плати за землю, з урахуванням 3 % річних та інфляційних втрат в сумі 28654,95 грн., з яких: заборгованість зі сплати орендної плати за землю 16965,90 грн., інфляційні втрати 10071,21 грн. три відсотки річних 1617,84 грн., стягнути з ТОВ "Горинь Агро Плюс" на користь ОСОБА_3 заборгованість зі сплати орендної плати за землю, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в сумі 14327,47 грн., з яких: заборгованість зі сплати орендної плати за землю 8482,95 грн., інфляційні втрати 5035,60 грн., три відсотки річних 808,92 грн. А також стягнути на користь позивачів витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн. кожному та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Ухвалою суду від 10.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, встановлено строки для подання заяв по суті справи.

04.09.2023 представником відповідача ТОВ "Горинь Агро Плюс" подано відзив на позовну заяву з викладом заперечень проти позову.

07.09.2023 представником позивачів подано відповідь на відзив.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала в повному об`ємі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та просить позов задоволити.

Пояснила, що позивачі є спадкоємцями ОСОБА_5 та, зокрема, ОСОБА_4 набув право приватної власності на 2/3 частини земельних ділянок кадастрові номери :08:001:0336 та :08:001:0352 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.09.2021. ОСОБА_3 набула право приватної власності на 1/3 частини земельних ділянок кадастрові номери :08:001:0336 та :08:001:0352 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.09.2021.

Вказує, що позивачі, як спадкоємці ОСОБА_5 , мають право на отримання орендної плати за діючими договорами оренди землі №587 та №586 від 01.07.2010, та 29.09.2021 повідомили відповідача про перехід до них права власності на орендовані земельні ділянки.

Однак всупереч п.4.3 договорів №587 від 01.07.2010 та №586 від 01.07.2010 відповідач в період з 01.01.2017 до 01.01.2022 неналежним чином виконував обов`язок зі сплати орендної плати за землю, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 13592,09,26 грн. по земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0336 та в сумі 11856,76 грн. по земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0352.

Вказує, що відповідачем в подальшому було виплачено суму основного боргу в розмірі 8098, 30 грн. по земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0352 та 9833,63 грн. по земельній ділянці з кадастровим номером :08:001:0336.

Станом на час розгляду справи по суті загальна сума заборгованості по орендній платі складає 25050,49 грн., яка складається, із суми основного боргу зі сплати орендної плати в розмірі 7516,92 грн., яка не була виплачена спадкодавцю ОСОБА_5 та інфляційних втрат - 15106,81 грн., 3% річних - 2426,76 грн. за період 2018-2022 р.

Представник відповідача ТОВ "Горинь Агро Плюс" в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що дійсно 01.07.2010 між ОСОБА_5 (орендодавець) та ТОВ "Горинь Агро" (орендар) було укладено два письмових договори оренди землі із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: кадастровий номер: :08:001:0336, площею 1,0495 га, кадастровий номер: :07:002:0352, площею 0,6866 га.

11.09.2021 ОСОБА_4 набув право приватної власності на 2/3 частини земельних ділянок кадастрові номери :08:001:0336 та :07:002:0352 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом.

11.09.2021 ОСОБА_3 набула право приватної власності на 1/3 частину земельних ділянок кадастрові номери :08:001:0336 та :07:002:0352 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом.

З відомостей у державних реєстрах України вбачається, що ТОВ "Горинь Агро" реорганізовано у ТОВ "Горинь Агро Плюс" (розподільчий баланс б/н від 09.03.2017, затверджений Протоколом Загальних зборів учасників ТОВ "Горинь Агро" за №6 від 15.03.2017).

Згідно п. 4.1 договору оренди землі №587 від 01.07.2010, кадастровий номер :08:001:0336, розмір орендної плати в рік становить 460,98 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункті 2.4 цього договору - 15 366 грн. Згідно п. 4.1 договору оренди землі №586 від 01.07.2010, кадастровий номер :07:002:0352, розмір орендної плати в рік становить 307,32 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункті 2.4 цього договору - 10244 грн.

З урахуванням збільшення коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення станом на 2017 рік, нормативно грошова оцінка земельних ділянок із кадастровими номерами :08:001:0336 та :07:002:0352 становить 23030,56 грн. та 15352,8 грн. і відповідно загальний розмір нарахованої орендної плати за вказані земельні ділянки становить - 1151,52 грн. (690,91 грн.+ 460,61 грн.).

Під час виплати вказаної орендної плати законодавство України передбачає, що орендар зобов`язаний сплатити із нарахованої орендної плати для орендодавця обов`язкові плата Державного бюджету України, а саме: ПДФО у розмірі 18%, або 207,27 грн. та військовий збір 1,5 %, або 17,27 грн., тобто за договором оренди землі №587 від 01.07.2010 орендодавець мав би отримати орендну плату за землю у розмірі - 556,18 грн. та за договором оренди землі №586 від 01.07.2010 в розмірі - 370,79 грн. або всього на суму - 926,97 грн.

Тобто, за 2017-2018 роки орендодавець мав би отримати за оренду вказаних 2-х земельних ділянок - 1 853,64 грн.

Однак, ТОВ "Горинь Агро Плюс" виплатило за оренду вказаних 2-х земельних ділянок за 2017-2018 роки - 7 516,92 грн. (3 758,46 грн.+ 3 758,46 грн.), що на 5 663,28 грн. більше ніж встановлено умовами договорів оренди землі й при цьому сплатило до Державного бюджету Україна ПДФО і 1,5 % від нарахованої суми орендної плати за земельні ділянки.

Також посилається на те, що позивачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 у встановлений законом строк не направили на адресу ТОВ "Горинь Агро Плюс" повідомлення про перехід права власності на земельні ділянки. Тому, вважає, що орендар правомірно здійснював нарахування орендної плати за вказані дві земельні ділянки після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також вказує, що на даний час позивачам виплачено орендну плату за землю і за 2019-2021 роки також в більшому розмірі ніж визначено умовами договору, з урахуванням коефіцієнту інфляції та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що працює бухгалтером в ТОВ "Горинь Агро Плюс". Вказала, що за 2017 та 2018 роки орендна плата була виплачена всім орендодавцям згідно відомостей на виплату в повному обсязі. Хто отримував в 2018 році орендну плату від імені ОСОБА_5 вона не пам`ятає.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту г частини 1 статті 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 набув право приватної власності на 2/3 частини земельних ділянок, розташованих за адресою: Рівненська область, Острозький район, Кутянківська сільська рада, кадастрові номери земельних ділянок :08:001:0336 та :08:001:0352 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.09.2021, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрованих в реєстрі за №4168 та №4170, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2021, індексовий номер 274368505 і 274370178.

ОСОБА_3 набула право приватної власності на 1/3 частини земельних ділянок, розташованих за адресою: Рівненська область, Острозький район, Кутянківська сільська рада, кадастрові номера земельних ділянок :08:001:0336 та :08:001:0352 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 11.09.2021, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Синицею Т.В. та зареєстрованих в реєстрі за №4172 та №4174, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2021, індексовий номер 274368138 і 274369985.

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 11.09.2021 зареєстровано договір оренди землі, №587 та №586 від 01.07.2010, видавник ТОВ "Горинь Агро Плюс".

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно п.12.6 договорів №587 від 01.07.2010 та №586 від 01.07.2010 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов договору або розірвання цього договору.

Таким чином, договори оренди №587 від 01.07.2010 та №586 від 01.07.2010, які зареєстровано в Управлінні Держкомзему в Острозькому районні про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.03.2012 за №01707 та за №01708, є діючими до 19.03.2022, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 11.09.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Згідно зазначеної правової норми позивачі мають право на отримання орендної плати за діючими договорами оренди №587 та №586 від 01.07.2010.

Згідно п. 4.1 договору оренди землі №587 від 01.07.2010, кадастровий номер :08:001:0336, розмір орендної плати в рік становить 460,98 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункті 2.4 цього договору - 15366 грн. Згідно п. 4.1 договору оренди землі №586 від 01.07.2010, кадастровий номер :07:002:0352, розмір орендної плати в рік становить 307,32 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в пункті 2.4 цього договору - 10244 грн.

Згідно п.9.1 договорів №587 від 01.07.2010 та №586 від 01.07.2010 орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України "Про оренду землі".

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Позивачі стверджують, що не отримували орендної плати за земельні ділянки за 2017-2021р. та з врахуванням виплати їм орендної плати за землю за 2019-2021р., просять стягнути з відповідача орендну плату за землю в розмірі 7516,92 грн. за 2017-2018р., яку не отримував спадкодавець ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Згідно з ч. 3 ст. 148-1 ЗК України передбачено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

На виконання положень статті 148-1 ЗК України, спадкоємець (новий орендодавець) повинен повідомити орендаря про прийняття ним спадщини та про перехід до нього прав та обов`язків за договором оренди.

Таким чином, саме на позивачів, як нових орендодавців, покладено обов`язок доведення до відповідача, як орендаря, інформації про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №146/350/20, від 28.04.2021 у справі №341/245/19.

Орендодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заяв ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 29.09.2021 вбачається, що позивачі повідомили відповідача про перехід до них права власності на орендовані земельні ділянки.

Отже, несплата орендної плати за період з 2018 по 2020 рік мала місце у зв`язку з не оформленням позивачами спадкових прав і невиконання ними обов`язку, передбаченого ч. 3 ст. 148-1 ЗК України.

Таким чином, враховуючи, що позивачі набули права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди з моменту переходу права власності на земельну ділянку та повідомили про перехід до них права власності на орендовані земельні ділянки лише 29.09.2021, відповідач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати обов`язок щодо виплати орендної плати позивачам за період 2018-2020років.

Окрім того, згідно довідки №25 від 28.06.2023, відомостей на виплату грошей за 2017р., 2018р. орендна плата була виплачена орендодавцю за 2017р. - 2892,26 грн., 2018р. - 4627,59 грн. За життя ОСОБА_5 питання про розірвання договору у зв`язку з несплатою орендної плати не ставив.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (стаття 21 Закону України "Про оренду землі").

При наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати без внесення відповідних змін до договору у письмовій формі (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 03 грудня 2013 у справі №3-34гс13 та від 20 серпня 2013 у справі № 3-21гс13).

Орендар зобов`язаний самостійно за наявності відомостей про нормативну грошову оцінку землі перераховувати розмір орендної плати.

Згідно наданих квитанцій, відповідачем 06.09.2023 позивачам було виплачено орендну плату за договорами оренди землі за 2019-2021роки, з урахуванням збільшення індексу інфляції, що визнається позивачами.

Отже, суд доходить до висновку що заборгованість з виплати орендної плати на даний час відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд вважає, що позивачі, як власники земельних ділянок, мають право на отримання невиплаченої орендної плати відповідно до договорів оренди з урахуванням індексів інфляції, проте оскільки вони не повідомили відповідача про перехід до них права власності на земельні ділянки, яке вони оформили лише 11.09.2021, отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то відсутні підстави вважати, що відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати перед позивачами за 2019-2020роки, а тому вимоги про стягнення 3% за прострочення сплати орендної плати та інфляційних втрат за цей період задоволенню не підлягають.

Водночас, оскільки відповідачем ТОВ "Горинь Агро Плюс" було прострочено виконання грошового зобов`язання перед позивачами по сплаті орендної плати за 2021 рік, яка згідно умов договорів оренди землі мала бути виплачена до 31.12.2021, то відповідно до вимог ст. 625 ЦК України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачів інфляційних втрат та 3% річних за період прострочення з 01.01.2022 по 01.06.2023.

Так, сума 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік по договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0336 підлягає стягненню у сумі 441,36 грн., виходячи з розрахунку: 9833,63 (сума боргу) х 3% : 100% : 365 днів х 546 (кількість днів прострочення).

3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік по договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0352 підлягає стягненню у сумі 363,4 грн., виходячи з розрахунку: 8098,30 (сума боргу) х 3% : 100% : 365 днів х 546 (кількість днів прострочення).

Інфляційні втрати за прострочення орендної плати за 2021 рік, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, тобто за період з січня 2022 року по червень 2023 року, по договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0336 підлягають стягненню у сумі 2792,83.

Відповідно інфляційні втрати за прострочення орендної плати становлять:

за січень 2022 - 127,90 грн. (9833,63 * 101,30% (індекс інфляції) - 9833,63),

за лютий 2022 - 157,34 грн. (9833,63 * 101,60% (індекс інфляції) - 9833,63),

за березень 2022 - 442,51 грн. (9833,63 * 104,50% (індекс інфляції) - 9833,63),

за квітень 2022 - 304,84 грн. (9833,63 * 103,10% (індекс інфляції) - 9833,63),

за травень 2022 - 265,51 грн. (9833,63 * 102,70% (індекс інфляції) - 9833,63),

за червень 2022 - 304,84 грн. (9833,63 * 103,10% (індекс інфляції) - 9833,63)

за липень 2022 - 68,84 грн. (9833,63 * 100,70% (індекс інфляції) - 9833,63)

за серпень 2022 - 108,17 грн. (9833,63 * 101,10% (індекс інфляції) - 9833,63)

за вересень 2022 - 186,84 грн. (9833,63 * 101,90% (індекс інфляції) - 9833,63)

за жовтень 2022 - 245,84 грн. (9833,63 * 102,50% (індекс інфляції) - 9833,63)

за листопад 2022 - 68,84 грн. (9833,63 * 100,70% (індекс інфляції) - 9833,63)

за грудень 2022 - 68,84 грн. (9833,63 * 100,70% (індекс інфляції) - 9833,63)

за січень 2023 - 78,67 грн. (9833,63 * 100,80% (індекс інфляції) - 9833,63)

за лютий 2023 - 68,84 грн. (9833,63 * 100,70% (індекс інфляції) - 9833,63)

за березень 2023 - 147,50 грн. (9833,63 * 101,50% (індекс інфляції) - 9833,63)

за квітень 2023 - 19,67 грн. (9833,63 * 100,20% (індекс інфляції) - 9833,63)

за травень 2023 - 49,17 грн. (9833,63 * 100,50% (індекс інфляції) - 9833,63)

за червень 2023 - 78,67 грн. (9833,63 * 100,80% (індекс інфляції) - 9833,63).

Інфляційні втрати за прострочення орендної плати за 2021 рік, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, тобто за період з січня 2022 року по червень 2023 року, по договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0352 підлягають стягненню у сумі 2299,93.

Відповідно інфляційні втрати за прострочення орендної плати становлять:

за січень 2022 - 105,28 грн. (8098,30 * 101,30% (індекс інфляції) - 8098,30),

за лютий 2022 - 129,57 грн. (8098,30 * 101,60% (індекс інфляції) - 8098,30),

за березень 2022 - 364,42 грн. (8098,30 * 104,50% (індекс інфляції) - 8098,30),

за квітень 2022 - 251,05 грн. (8098,30 * 103,10% (індекс інфляції) - 8098,30),

за травень 2022 - 218,65 грн. (8098,30 * 102,70% (індекс інфляції) - 8098,30),

за червень 2022 - 251,05 грн. (8098,30 * 103,10% (індекс інфляції) - 8098,30)

за липень 2022 - 56,69 грн. (8098,30 * 100,70% (індекс інфляції) - 8098,30)

за серпень 2022 - 89,09 грн. (8098,30 * 101,10% (індекс інфляції) - 8098,30)

за вересень 2022 - 153,87 грн. (8098,30 * 101,90% (індекс інфляції) - 8098,30)

за жовтень 2022 - 202,46 грн. (8098,30 * 102,50% (індекс інфляції) - 8098,30)

за листопад 2022 - 56,69 грн. (8098,30 * 100,70% (індекс інфляції) - 8098,30)

за грудень 2022 - 56,69 грн. 8098,30 * 100,70% (індекс інфляції) - 8098,30)

за січень 2023 - 64,79 грн. (8098,30 * 100,80% (індекс інфляції) - 8098,30)

за лютий 2023 - 56,69 грн. (8098,30 * 100,70% (індекс інфляції) - 8098,30)

за березень 2023 - 121,47 грн. (8098,30 * 101,50% (індекс інфляції) - 8098,30)

за квітень 2023 - 16,20 грн. (8098,30 * 100,20% (індекс інфляції) - 8098,30)

за травень 2023 - 40,49 грн. (8098,30 * 100,50% (індекс інфляції) - 8098,30)

за червень 2023 - 64,79 грн. 8098,30 * 100,80% (індекс інфляції) - 8098,30).

Враховуючи, що одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, передбачений статтею 13 ЦПК України, який визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Наведене означає, що принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і не повинен виходити за межі цих вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивачів підлягають до стягнення інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік у загальній сумі 5092,76 грн., 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік у сумі 804,76 грн., та з врахуванням часток права власності кожного з позивачів до стягнення на користь ОСОБА_3 підлягають 268,25 грн. 3% річних, 1697,58 інфляційних втрат, на користь ОСОБА_4 - 536,51 грн. 3% річних та 3395,18 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків.

Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на позивачів покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини порушення відповідачем умов договорів оренди землі мали місце, та приходить до висновку що вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на те, що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивачів слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору пропорційно задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Право на правову допомогу гарантовано ст. ст. 8, 59 Конституції України.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу, суду надані копії витяги з договорів про надання правової допомоги від 06.07.2023, копії додаткових угод №1 від 06.07.2023 до договорів про надання правової допомоги; копія актів надання правової допомоги.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц), а також зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Окрім того судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Також судом враховується, що позов задоволено частково.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих приписів та встановлених судом обставин справи і досліджених доказів, оскільки судом не встановлено, що витрати позивачів у заявленому розмірі мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим, як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат у повному обсязі іншою стороною, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. кожному.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ТОВ "Горинь Агро Плюс" (місце знаходження: с. Білашів вул. Центральна, 69 Рівненського району Рівненської області, ) про стягнення з заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Горинь Агро Плюс" на користь ОСОБА_4 3395,18 грн. інфляційних втрат, 536,51 грн. 3% річних за прострочення сплати орендної плати за період часу з 01.01.2022 по 01.06.2023, 147,30 грн. витрат на оплату судового збору та 2000 грн. витрат з надання правничої допомоги.

Стягнути з ТОВ "Горинь Агро Плюс" на користь ОСОБА_3 1697,58 грн. інфляційних втрат, 268,25 грн. 3% річних, за прострочення сплати орендної плати за період часу з 01.01.2022 по 01.06.2023, 147,30 грн. витрат на оплату судового збору та 2000 грн. витрат з надання правничої допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.01.2024.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.