ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

секретар Піменова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариству «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , колективного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Лоція» про звернення стягнення на предмет іпотеки (суддя першої інстанції Бойко О.М.),

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариству «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , колективного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Лоція» про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій просило видати дублікат виконавчих листів № 0528/11588/2012 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № СМ-SME 103/006/2006 від 03.07.2006 року розмірі 25 918,26 доларів США за тілом кредиту, заборгованість за відсотками 1 460,06 доларів США та пені у сумі 12 933,78 гривень.

Ухвалою Дніпопетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

Із вкзаною ухвалою суду не погодилось Товариство, та подало апеляційну скаргу, вважає, що вона постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказує на те, що на підставі ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 23 березня 2018 року, якою було видано дублікат виконавчого листа. Товариство не отримувало.

Строки для пред`ялення виконавчих листів ще не минули і у ТОВ «ФК Довір та Гарантія» зберігається право звернутися за дублікатом виконавчого листа відповідно до закону.

Член виконавчого органу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» Гавриленко А.О. просила ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву Товариства задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області 19.10.2012 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № CM-SME 103/006/2006 від 03.07.2006 року в розмірі 25 918,26 доларів США, за тілом кредиту, заборгованість за відсотками 1460,06 доларів США та пені у сумі 12 933,78 грн.; звернуто стягення на нерухоме майно колективного підприємства «Виробничо-комерційна фірма «Лоція», а саме нежитлову будівлю (літера А, А1, а, п/д) загальною площею 629,2 кв.м., огорожа (№l), замощення (літера I), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором CM-SME 103/006/2006 від 03.07.2006 року, яка станом на 08.06.2012 року складає: 25918,26 доларів США заборгованість за кредитом, 1460,06 доларів США - заборгованість по нарахованим та несплаченим відсоткам; 12933,78 гривень - пеня. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження. Визначено початкову ціну предмету іпотеки шляхом незалежної експертної оцінки, проведеної в межах процедури виконавчого провадження.

На підставі вище вказаного рішення видано виконавчий лист.

23 березня 2018 року Краматорським міським судом Донецької області постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у цивільній справі №0528/11588/2012 замінено стягувача на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що дублікат виконавчого листа вже видавався, доказів його втрати не надано.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 17 частини 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При цьому в постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року по справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) було зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано, чи не втратило судове рішення законної сили, чи не пропущений строк на пред`явлення до виконання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 08 лютого 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа було задоволено.

Видано дублікат виконавчого документа у справі № 0528/11588/2012 (2/0528/3308/2012) щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ 103/006/2006 від 03.07.2006 у розмірі 25 918,26 доларів США - за тілом кредиту, заборгованість за відсотками 1 460,06 доларів США та пені у сумі 12 933,78 гривень.

Визнано поважною причину пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа у справі № 0528/11588/2012 (2/0528/3308/2012) щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ 103/006/2006 від 03.07.2006 у розмірі 25 918,26 доларів США - за тілом кредиту, заборгованість за відсотками 1 460,06 доларів США та пені у сумі 12 933,78 гривень.

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа у справі № 0528/11588/2012 (2/0528/3308/2012) щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № СМ-SМЕ 103/006/2006 від 03.07.2006 у розмірі 25 918,26 доларів США - за тілом кредиту, заборгованість за відсотками 1 460,06 доларів США та пені у сумі 12 933,78 гривень.

Згідно відповіді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.07.2023 року, на виконання ухвали суду від 08.02.2021 року Краматорським міським судом Донецької області 06.04.2021 року видачно стягувачу копію ухвали та дублікат виконавчого листа.

Враховучюи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, оскільки дана обставина не доведена заявником.

Товариством не надано належних доказів, а саме запиту чи відповідні на адресу виконавчої служби, чи поступав до виконання виконавчий лист у 2021 році після його повторної видачі Краматорським міським судом Донецької області.

Апеляційний суд вважає, що оскільки є відомості про отримання стягувачем виконавчого листа, а на спростування цієї обставини апелянт не навів жодного факту та не надав належних доказів його втрати, а тому відсутні підстави для видачи дубліката.

Безпідставними є доводи скарги стосовного того, що у 2021 році м. Краматорськ перебувало у прифроновій зоні та можливість забезпечити надійність доставки документів і кореспонденції була обмеженою, оскільки вони не відповідають дійсності та не підтверджені жодними доказами.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи питання щодо видачі дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи з цього питання, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 367, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

Повний текст судового рішення складено 11 січня 2024 року.

Головуючий-суддя О. В. Халаджи