Справа № 175/849/20
Провадження № 2/175/252/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Рожкової Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні майном шляхом знесення незаконного будівництва.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачами було придбано у власність житловий будинок, який розташовано на земельній ділянці кадастровий номер :02:008:0345 за адресою: АДРЕСА_1 . На час придбання межа між їх та сусідньою ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була вільна від будь-яких споруд. В подальшому, в порушення діючого законодавства України, а саме: державних будівельних норм, норм пожежної безпеки, санітарних норм, на межі ділянок було виконано самовільне будівництво та споруджено будівлю висотою два поверхи. На вимоги позивачів знести незаконне будівництво відповідач відмовляється в добровільному порядку усунути вищезазначені порушення. Крім того, відповідач не лише збудував будівлю на межі земельних ділянок, а й влаштував бетонну консоль в межах земельної ділянки кадастровий номер :02:008:0345 за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачам, використовуючи у якості несучої стіни будівлі частину огорожі позивача. В результаті незаконних дій відповідача, огорожа та господарчі будівлі частково зруйновані, їх відновлення не можливе без демонтажу спірної будівлі. Таким чином, через порушення цивільних прав позивачів на належне користування земельною ділянкою, яка належить їм на праві приватної власності вони були змушені звернутися до суду для захисту своїх прав шляхом усунення перешкод в користуванні земельної ділянкою кадастровий номер :02:008:0345 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести за власний рахунок самовільно побудовану будівлю за адресою : АДРЕСА_1 , яка знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :02:008:0117, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

03 вересня 2020 року від Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Обухівської селищної ради надійшли пояснення по справі в яких зазначено, що під час здійснення виїзду було встановлено, що на огородженій парканом земельній ділянці здійснено забудову капітальними будівлями невизначеного призначення, дві з яких збудовані на межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , бетонна консоль будівлі знаходиться в межах земельної ділянки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що є порушенням п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:19 «Планування і забудова територій». Оскільки Відділом не реєструвались дозвільні документи, які дають право на виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись ч.7 ст.34 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», визнано вважати забудову за вищезазначеною адресою самочинним будівництвом.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2020 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

04 січня 2021 року до суду надійшли пояснення третьої особи ОСОБА_4 в яких він зазначив, що відповідачка не має будь - яких прав на спірну земельну ділянку та не мала прав на будь- яке будівництво на ній, позовні вимоги підтримав.

26 січня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна із незаконного володіння, в якій позивач просив усунути перешкоди в користуванні земельної ділянкою кадастровий номер :02:008:0117, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , шляхом скасування запису № 15671313 про проведену державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :02:008:0117, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та витребувати об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 14, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :02:008:0117, із незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна із незаконного володіння прийняти до спільного провадження із позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні майном шляхом знесення незаконного будівництва.

17 березня 2021 року до суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 , в якій відповідачка зазначила, що вона є єдиним законним власником земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер -02-008-0117, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , та розташованого на вказаній земельній ділянці житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вказане нерухоме майно як добросовісний набувач, ОСОБА_3 придбала за відплатним договором, зокрема 02 жовтня 2015 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 був укладений договір позики грошей, згідно якого ОСОБА_7 позичив у ОСОБА_3 гроші в сумі 2 300 000,00 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 02 жовтня 2015 року ОСОБА_7 передав ОСОБА_3 в іпотеку нерухоме майно, у тому числі житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, кадастровий номер :02:008:0117 за адресою: АДРЕСА_1 в до моменту повного погашення боргу. Право власності ОСОБА_3 на зазначений житловий будинок та земельну ділянку не було скасованим або припиненим. Відповідно ОСОБА_4 не будучи ані власником земельної ділянки кадастровий номер -02-008-0117, ані власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , намагається незаконно без жодної правової підстави витребувати у ОСОБА_3 вказаний житловий будинок, тому в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

17 березня 2021 року ОСОБА_3 надала до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якому зазначила, що в задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на наступне. Доводи позивачів, зокрема про те, що в порушення діючого законодавства України, державних будівельних норм, норм пожежної безпеки, санітарних норм, на межі ділянок було виконано самовільне будівництво та споруджено бетонну консоль з використанням у якості несучої стіни будівлі частину огорожі Позивача не відповідають дійсності. Так, зокрема з долученого позивачами листа Департаменту ДАБІ у Дніпропетровській області від 05 січня 2017 року, вбачається, що замовником будівництва гр. ОСОБА_8 (попереднім власником нерухомого майна) було подано декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка після перевірки даних була зареєстрована департаментом ще 14 серпня 2015 року під номером №43. Також, згідно висновку відповідності виконаного будівництва жилого будинку та гаражу з літньою кухнею по АДРЕСА_1 вимогам нормативних документів, експертом відзначено, що даний об`єкт нерухомості збудований без порушень вимог будівельних, архітектурних, протипожежних та санітарних норм діючих на момент будівництва. У додатку до вказаного висновку, вбачається що на другому поверсі вказаного житлового будинку в 2016 році існувала бетонна консоль (балкон), при тому, що позивачі купували свій житловий будинок та земельну ділянку лише 18 червня 2018 року. Відповідно до п.7 вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку, Позивачі як покупці домоволодіння та земельної ділянки засвідчили, що домоволодіння ними візуально оглянуте до підписання договору купівлі-продажу, недоліків чи дефектів, які перешкоджали б його використанню за цільовим призначенням на момент огляду виявлено не було. Крім того, Акт відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22 листопада 2019 року складений інженером-геодезистом ОСОБА_9 на який посилаються позивачі у своєму позові не містить відомостей про те, що дві будівлі збудовані на межі, а також не містить відомостей про те, що бетонна консоль знаходиться в межах земельної ділянки Позивачів. А відтак, надані позивачами до позовної заяви документи не підтверджують, що ОСОБА_3 було порушено їхнє право як користувачів земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0345 за адресою АДРЕСА_1 .

10 січня 2022 року до суду надійшла уточнена зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна із незаконного володіння, в якій він просив визнати недійсним Договір іпотеки між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 від 02 жовтня 2015 року зареєстрований Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В. В. за номером № 2231 та застосувати наслідки недійсного правочину; скасувати рішення Державного реєстратора Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В. В, індексний номер: 30718476 від 01 серпня 2016 року та запис про право власності № 15671313 від 29 липня 2016 року у Реєстрі речових прав про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 ; скасувати рішення Державного реєстратора Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В. В, індексний номер: 30718476 від 01 серпня 2016 року та запис про право власності № 15671337 від 29 липня 2016 року у Реєстрі речових прав на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0117; припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0117 розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувати об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 14, на земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0117 за адресою: АДРЕСА_1 , із незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 .

16 травня 2024 року позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було подано заяву про зміну предмету позову, в якій вони просили ухвалити рішення про усунення перешкоди в користуванні земельної ділянкою кадастровий номер :02:008:0345, за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести за власний рахунок будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :02:008:0117 та позначені в матеріалах технічної інвентаризації: літ. А-2 (двоповерховий житловий будинок) та літ. В (вартова).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2024 року прийнято заяву позивачів про зміну предмета позову по цивільній справі.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна із незаконного володіння, - залишено без розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_10 надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити без їх участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. Представники відповідача неодноразово подавали до суду заяву про відкладення слухання справи (т. 3 а.с. 17, 44), в тому числі 11 грудня 2024 року через електронну пошту суду представник відповідача за ордером про надання правової допомоги ОСОБА_11 надала заяву про відкладення слухання справи для ознайомлення з матеріалами справи, при цьому представники відповідача неодноразово вже ознайомлювалися з матеріалами справи, що підтверджується наданими розписками, тому суд вважає зазначену заяву, як таку, що свідчить про зловживання стороною відповідача своїми процесуальними правами та відкладення розгляду справи виключно для затягування розгляду справи.

Треті особи ОСОБА_4 та Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку смс повідомлення.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі - продажу житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами від 18 червня 2018 року ОСОБА_12 (продавець) з однієї сторони та ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з другої сторони уклали договір про те, що продавець передає у власність, а покупці набувають у власність в рівних частках кожний, по 1/2 частині, належний продавцю на праві приватної власності житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Продавець свідчить, що на момент підписання договору щодо домоволодіння не існує будь-яких прав третіх осіб, у тому числі права власності або права користування ним малолітніми, неповнолітніми дітьми, а також відсутні будь-які обставини, які обмежують чи забороняють продавцю здійснити його вільний продаж, зокрема, що це домоволодіння раніше не відчужене, не знаходиться у цивільно - правовій чи податковій заставі, не передане в оренду чи найм, не передане як внесок до статутного капіталу, будь - якого фонду юридичної особи, не обтяжене будь - якими іншими зобов`язаннями або речовими правами третіх осіб, у тому числі правами сервітуту, під забороною (арештом) воно не перебуває, раніше зареєстровані у ньому особи зняті з реєстрації, самовільних переобладнань та перепланувань у домоволодінні немає. Продавець свідчить, що йому не відомо про існування відносно домоволодіння або прав на нього судового чи іншого спору. Відчужуване домоволодіння знаходиться у стані, який є повністю придатним для використання його за цільовим призначенням. Прихованих недоліків чи інших дефектів домоволодіння не має. При цьому зазначене домоволодіння буде передане покупцям у стані, який відповідає вимогам цього пункту договору. Покупці свідчать, що домоволодіння візуально оглянуте ними до підписання цього договору, недоліків чи дефектів, які перешкоджали б його використанню за цільовим призначення на момент огляду виявлено не було. Відчужуваний житловий будинок оглянутий нами, покупцями. Недоліки або дефекти, що перешкоджали б його використанню за цільовим призначенням, на момент огляду виявлені не були. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного домоволодіння ми, покупці, не маємо і приймаємо його у технічному стані, придатному для використання за цільовим призначенням. (т. 1 а.с. 14 - 15)

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 07 лютого 2020 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в розташований на земельній ділянці кадастровий номер №:02:008:0117 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , на підставі іпотечного договору від 02 жовтня 2015 року. Земельна ділянка кадастровий номер №:02:008:0117 площею 0,15 га, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , на підставі іпотечного договору від 02 жовтня 2015 року. Згідно інформації про державну реєстрацію іпотеки 02 жовтня 2015 року було внесено запис про іпотеку № 11445820, підстава виникнення іпотеки: іпотечний договір, серія та номер: 2231, виданий 02 жовтня 2015 року, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В.; строк виконання основного зобов`язання: 02 січня 2016 року, розмір основного зобов`язання: 2300000,00 гривня., іпотекодержатель: ОСОБА_3 , іпотекодавець: ОСОБА_7 , боржник: ОСОБА_7 . (т.1 а.с. 23 - 25)

Судом також враховано, що Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року по справі № 175/2889/16-ц рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 вересня 2019 року в частині позовних вимог про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 15671313 від 29 липня 2016 року, внесеного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентиною Володимирівною- скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису № 15671313 від 29 липня 2016 року, внесеного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко Валентиною Володимирівною, відмовлено.

Зі змісту листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України від 16 грудня 2016 року №1004-14/986 встановлено, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області було здійснено виїзд для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_1 в за результатами якого встановлено, що за вищевказаною адресою виконуються будівельні роботи з будівництва будівлі невідомого призначення. На момент здійснення виїзду суб`єкт містобудування або його уповноважена особа були відсутні, що унеможливило проведення перевірки оскільки, відповідно до п. 9 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. (т.1 а.с. 30)

Листом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області Державної архітектурно- будівельної інспекції України від 05 січня 2017 року №1004-14/1017 повідомлено, що відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 461 замовником будівництва гр. ОСОБА_8 було подано декларацію про готовність об`єкта експлуатації. Відомості, зазначені у Вашому листі, не підтверджують факт, що на дату реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 14 серпня 2015 року № ДП 43, інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності та/або вказувала на розбіжності між даними, зазначеними у декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом. Крім того встановлено, що відповідно до вимог Закону України та Порядку № 466 гр. ОСОБА_3 подано декларацію про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яка після перевірки повноти даних зареєстрована Департаментом від 12 грудня 2016 року за № ДП 56. Разом з цим Департаментом встановлено, що замовником гр. ОСОБА_3 наведено недостовірні дані в декларації про початок виконання будівельних робіт: «Реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 » від 12 грудня 2016 № ДП 56, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом. На підставі вищезазначеного, наказом Департаменту від 28 грудня 2016 № 265-Н скасовано реєстрацію вищевказаної декларації. Крім того, керуючись п. 10 Порядку № 553, Департаментом направлено лист від 28 грудня 2016 року № 1004-9/4127 до Дніпровського відділу поліції ГУНП Дніпропетровській області щодо сприяння у проведенні позапланової перевірки присутності суб`єкта містобудування або його представника, з наданням необхідних документів для можливості здійснення відповідних заходів державного архітектурно-будівельного контролю та лист від 28 грудня 2016 року № 1004-13/4128 на адресу ТОВ «Світязь» про надання інформації щодо розроблення проектної документації та здійснення авторського нагляду на зазначеному об`єкті. (т.1 а.с. 28 - 29)

Згідно акту відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22 листопада 2019 року за участі сертифікованого інженера-геодезиста ОСОБА_9 , власників земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0345 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представників Обухівської селищної ради в особі заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів Семко М.Д. та Рудштейна Л.С. встановлено, що представником ТОВ ПВФ «Геоінфо» сертифікованим інженером-геодезистом Кузнецовим О.Б., відновлено в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0345, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1359 га, в частині її суміжності з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:008:0117, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,15 га. В процесі відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :02:008:0345 виконані топографо-геодезичні знімання М 1:500, які передані до Управління містобудування, архітектури, ЖКГ, будівництва та інфраструктури райдержадміністрації Дніпровського району Дніпропетровської області. На топографічному плані М 1:500 нанесені існуючі елементи місцевості та межі земельних ділянок з кадастровими номерами :02:008:0345 та :02:008:0117. В ході виконання польових топографо-геодезичних робіт була виконана фотофіксація елементів забудови вздовж меж земельних ділянок. (т.1 а.с. 31)

Зі змісту листа Відділу Державного архітектурно - будівельного контролю Обухівської селищної ради від 03 грудня 2019 року №1-03/16 встановлено, що під час здійснення виїзду для проведення позапланового заходу дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою: АДРЕСА_2 в, встановлено, що на огородженій парканом земельній ділянці за вищевказаною адресою здійснено забудову капітальними будівлями невизначеного призначення, дві з яких збудовані на межі (згідно акту відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 22 листопада 2019 року з додатками) з земельною ділянкою ОСОБА_1 , бетонна консоль будівлі знаходиться в межах земельної ділянки ОСОБА_1 , що є порушенням п. 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». Оскільки Відділом не реєструвались дозвільні документи, які дають право на виконання будівельних робіт, а також те, що в «Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів» відсутня інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт по об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2 в, керуючись ч, 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», визнано вважати забудову за адресою: АДРЕСА_2 в самочинним будівництвом. Враховуючи те, що на момент здійснення виїзду відповідальні особи були відсутні, необхідну для проведення перевірки документацію не надано, керуючись п.10 Порядку №553 Відділом було направлено лист від 03 грудня 2019 року № 01-04/17 до Дніпровського районного відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, з проханням сприяти в забезпеченні присутності власника об`єкта будівництва з отриманням необхідної документації для проведення відповідної перевірки. Одночасно, керуючись абз.1 пп.8 п.11 Порядку №553 Відділом направлено лист від 03 грудня 2019 року № 01-04/18 до Управління містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва та інфраструктури Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, щодо надання наявної інформації по об`єкту будівництва за вищевказаною адресою. Після отримання належного сприяння від органів поліції Відділом будуть вжиті подальші заходи державного архітектурно-будівельного контролю. (т. 1 а.с. 26 - 27)

Зі змісту листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Слобожанської селищної ради від 03 березня 2020 року №79 встановлено, що згідно даних архіву КП «БТІ» станом на 31 грудня 2012 року, архівна справа № 13522 за адресою: АДРЕСА_1 , опис майна: земельна ділянка площею 1500 кв.м - без будівель (згідно державного акту на право власності на землю від 04 серпня 2007 року). Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 50). Архівна справа за цією адресою була виготовлена 11 лютого 2008 року на замовлення ОСОБА_4 . (т.1 а.с. 41)

Відповідно до листа Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради №01-03/06 від 02 березня 2020 року встановлено, що згідно даних «Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів» наявна інформація про реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації по об`єкту «Реконструкція житлового будинку літ. А-1; АДРЕСА_1 », яка була зареєстрована Департаментом Держаної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області 14 серпня 2015 року за № ДП 43. Інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт по вищезазначеному об`єкту будівництва відсутня. Також інформовано, що у Відділі відсутня дозвільна документація по об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка кадастровий номер :02:008:0117. (т.1 а.с. 42)

Крім того, суд також враховує надані стороною позивача звернення до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 18 вересня 2019 року та 20 вересня 2019 року, пояснення від 18 вересня 2019 року та 20 вересня 2019 року, протокол огляду місця події від 25 вересня 2018 року, в рамках яких стороною позивача було зроблено спроби досудового врегулювання спору з відповідачкою. (т.1 а.с. 43 - 48)

На підтвердження обґрунтованості своїх позовних вимог позивачем було замовлено комплексну судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання:

1. Чи здійснено будівництво на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0117?

2. Чи існує будь-яка проектно-кошторисна документація проведення будівельних робіт та чи відповідає будівля за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0117, проекту та вимогам державних будівельних норм (ДБН)? Якщо не відповідає, то які є відступи від вимог державних будівельних норм?

3. Чи відповідає стан об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0117 технічним, протипожежним та санітарним нормам?

4. Чи порушені межі суміжних земельних ділянок, а саме: земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0117 та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0345? Якщо так, то з чийого боку мало місце порушення межі?

В результаті проведеної експертизи були здійснені наступні висновки.

По першому питанню: здійснено будівництво на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0117. Частина даху будинку літ. А-2 розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться над поверхнею земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . Ширина виступу по довжині сторони т.4 - т.5 земельної ділянки кадастровий номер: :02:008:0345 становить 0,75 м. Крім того, над простором земельної ділянки по стороні т.4 - т.5 кадастровий номер .02:008:0345 виступає споруда недобудованого балкону будинку літ. А-2, розташованого на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , максимальна глибина виступу становить - 1,29 м

По другому питанню: За результатами візульно-інструментального дослідження, даних топографо - геодезичних робіт, результатами дослідження «по першому та четвертому питанням», будівля літ. А-2 та літ. В за адресою: АДРЕСА_1 , які розташовані на земельній ділянці з кадастровий номером :02:008:0117, не відповідають діючим вимогам 6.1.41 ДБН Б.22-12:2019, а також і вимогам 3.25* ДБН 360-92**, що були чинними на час проведення будівництва по АДРЕСА_1 в в частині недотримання мінімального відступу 1.0 м. від суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку незабезпечення виконання для запобігання стікання атмосферних опадів на територію суміжної ділянки по АДРЕСА_1 , а також не відповідають діючим вимогам 15.2.1 ДБН Б.2.2-12:2019 і вимогам 3.25** Додаток 3.1 (обов`язковий) (до ДБН 360-92**) ДБН 360-92**, що були чинними на час проведення будівництва по АДРЕСА_1 , а саме порушення протипожежних відстаней між будинками і спорудами. У зв`язку з незадоволенням клопотання від 05 грудня 2022 року в частині ненадання на дослідження проектної та дозвільної документації на будівництво будівель по АДРЕСА_1 , відповідність даної забудови проекту експертом розглядалась на відсутності чи наявності прямих і непрямих ознак та даних, і, зокрема, на встановлених порушеннях будівельних норм в частині: невідповідної забудови за місцем розташування забудови (будівля літ. А-2, будинок охорони літ. В) без відступу від межі сусідньої земельної ділянки; виконання конструктивних елементів (дах, балкон) будівлі літ. А-2 з виступом над сусідньою земельної ділянкою; недотримання безпечних протипожежних відстаней будівлі літ. А-2 та будиночку охорони літ. В домоволодіння АДРЕСА_1 до будівель та споруд домоволодіння АДРЕСА_1 ; з недотриманням будівництва та відсутністю будь яких обов`язкових вихідних даних про об`єкти будівництва та проведення робіт у відповідності до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» можуть свідчити, що забудова за адресою: АДРЕСА_1 , яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0117, має прямі ознаки самочинного будівництва.

По третьому питанню: у зв`язку з незадоволенням клопотання від 02 листопада 2023 року та ненадання доступу до будівель та споруд по АДРЕСА_1 , стан будівель літ. А-2 та літ. В за адресою: АДРЕСА_1 , які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:008:0117, не відповідають діючим вимогам 6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019, а також і вимогам 3.25* ДБН 360-92**, що були чинними на час проведення будівництва по АДРЕСА_1 в в частині недотримання мінімального відступу 1.0 м від суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку незабезпечення виконання для запобігання стікання атмосферних опадів на територію суміжної ділянки по АДРЕСА_1 , а також не відповідають діючим вимогам 15.2.1 ДБН Б.2.2-12:2019 і вимогам 3.25** Додаток 3.1 (обов`язковий (до ДБН 360-92**) ДБН 360-92**, що були чинними на час проведення будівництва по АДРЕСА_1 , а саме в частині недотримання безпечних протипожежних відстаней між будинками і спорудами.

По четвертому питанню: порушені межі суміжних земельних ділянок, а саме: земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0117 та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:008:0345, оскільки межі фактичного користування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в накладаються на межі згідно даних ДЗК земельної ділянки кадастровий номер: :02:008:0345. Площа накладання становить 0.0002 га. Координати і розміри накладання наступні: точка № 1 Х - 5367597.8872, У - 5253817.7271, довжина 0,33 м; точка № 2 Х - 5367597.8488, У - 5253818.0527, довжина 7,23 м; точка № 3 Х - 5367590.6501, У - 5253817.3610, довжина 0,19 м; точка № 4 Х - 5367590.6679, У - 5253817.1749, довжина 7,24 м.

В силу вимог ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним. Конституційний принцип непорушності права власності означає неможливість втручання інших осіб у здійснення власником своїх повноважень, неможливість прояву свавілля відносно власника та відносно його прав, недопустимість будь-яких порушень його влади над своїм майном, а також недопустимість дій інших осіб всупереч інтересам власника та його волі.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Абзацом 3 пункту 3.25* Державно-будівельних норм України (ДБН) 360-92* «Містобудування. Планування міських та сільських поселень» передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Згідно ДБН В. 1.2.-12-2008 «Будівництво в умовах ущільненої забудови. Вимоги безпеки» якими встановлюються вимоги безпеки під час нового будівництва, реконструкції і технічного переоснащення об`єктів в умовах ущільненої забудови і охоплюють безпеку прилеглої забудови і території, безпеки об`єкта, що будується, безпечність виробничого процесу з виконання будівельно-монтажних робіт: наявність умов ущільненої забудови при будівництві об`єкта визначається в передбаченому «Акті вибору майданчика» (або «Акті обстеження майданчика» у випадку реконструкції об`єкта на існуючому майданчику); характер і зона взаємного впливу об`єкта, що будується та існуючих прилеглих об`єктів визначається в проектно-кошторисній документації об`єкта з врахуванням результатів інженерних вишукувань, матеріалів обстеження існуючих об`єктів та передбачених у ПОБ рішень щодо методів будівництва, а фактичний вплив відстежується засобами моніторингу.

Додаток - Б п. 2.1 Умови ущільненої забудови передбачає умови будівництва на забудованій території міста (селища) або діючого підприємства, за яких має місце принаймні один із таких чинників: зведення об`єкта будівництва в притул до існуючих будівель, споруд, інженерних комунікацій; ризик негативного техногенного впливу будівництва на прилеглу забудову або об`єкти благоустрою, внаслідок якого там може виникнути загроза життю або здоров`ю людей чи заподіяння матеріальних втрат; ризик негативного впливу об`єкта будівництва або робіт з його зведення на основи, фундаменти та несучі конструкції прилеглих об`єктів або на інженерні комунікації через створення додаткових напружень в активній зоні їх основ, порушення структури ґрунтів основ, зміну установчих гідро-геодезичних умов на прилеглій території та під будівлями.

Згідно з підпунктом 6.1.41 пункту 6.1 ДБН Б.2.2-12:2019. «Планування і забудова територій» при розміщенні будинків в кварталах, забудова яких історично склалася, для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок, або взаємоузгоджене водовідведення згідно з вимогами [ДБН. 1.1-25].

Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»,(станом на початок виконання будівельних робіт), передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Позивачі неодноразово намагалися з`ясувати у відповідачки чи забезпечено останньою додержання вимог чинного законодавства щодо отримання дозвільних документів на здійснене будівництво, однак жодної відповіді не було отримано. При цьому, позивачка взагалі відмовлялася від будь-якої перебудови самовільно збудованої будівлі, а всі вимоги позивачів щодо мирного врегулювання спору ігнорувала та не бажала вирішувати дане питання.

За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Аналогічна позиція була викладена в постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 458/1173/14-ц.

За таких обставин, збудовані відповідачкою будівлі літ. А-2 (двоповерховий житловий будинок) та літ. В (вартова) є об`єктом самочинного будівництва, що не відповідає встановленим будівельним, санітарним та протипожежним нормам, а також завдає шкоди належному позивачам будинку, а тому порушені права позивачів підлягають судовому захисту.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних нормі правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом від повідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила(здійснює)будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до вимог статті 376 ЦК України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Пунктом 22 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012, зазначено, що під істотним порушенням будівельних норм і правил, про яке йдеться в статті 376 ЦК України, слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Пунктом 24 вказаної Постанови визначено, що знесення нерухомості, збудованої з істотним порушенням будівельних норм і правил, можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

Разом з цим, у відповідності з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви (ч. 2 ст. 83 ЦПК України). Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Натомість, всупереч положенням ст. ст. 12,81, 83 ЦПК України відповідачка не лише не надала суду жодного доказу на підтвердження можливості здійснити перебудову спірної будівлі відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, а й взагалі відмовляється від будь-якої перебудови та не пропонує варіантів мирного вирішення спору, яке можливо лише за наявності волі відповідача, а бажає залишити існуюче становище, яке порушує права позивача.

Крім того, відповідачка зазначає, що позивачі купували свій житловий будинок та земельну ділянку лише 18 червня 2018 року. При цьому відповідно до п.7 договору купівлі-продажу житлового будинку, Позивачі як покупці домоволодіння та земельної ділянки засвідчили, що домоволодіння ними візуально оглянуте ними до підписання договору купівлі-продажу, недоліків чи дефектів, які перешкоджали б його використанню за цільовим призначенням на момент огляду виявлено не було. Тому, факт істотного порушення будівельних норм і правил при будівництві спірної споруди, не підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а тому підстав для задоволення позову немає.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 702/101/18 (провадження № 61-42856св18).

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18).

У постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 (провадження № К/9901/5732/19) та від 10 квітня 2020 року у справі № 344/4319/16-а (провадження № К/9901/18858/18) зроблено висновки про те, що «…правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва. За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі істотного відхилення від проєкту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, та істотного порушення будівельних норм і правил. У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проєкту, стаття 376 ЦК України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови. Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови».

За обставин, коли належний власник земельної ділянки не надавав згоди на будівництво на його земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, він має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав як власника земельної ділянки шляхом знесення усіх об`єктів, зокрема й самочинного будівництва, навіть у разі його державної реєстрації, здійсненого не власником або без його згоди.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 204/3027/20 (провадження № 61-2199св22), від 01 лютого 2023 року у справі № 204/1053/20 (провадження № 61-21119св21), від 22 червня 2023 року у справі № 592/16491/18 (провадження № 61-9539св22), від 04 січня 2024 року у справі № 680/1009/16-ц (провадження № 61-3906св23).

Крім того, у постанові Верховного суду від 29 січня 2024 року у справі № 587/517/21 (провадження № 61-10694св23) зазначено, що колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про те, що самочинно збудований відповідачем гараж (навіс), розташований вздовж прилеглого житлового будинку, який належить позивачу, збудований з порушенням державних будівельних та протипожежних норм, що чинить перешкоди позивачу в здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому його права, як власника сусіднього домоволодіння, підлягають захисту шляхом знесення самочинно побудованого гаража (навісу).(…)Крім того, відповідач не була позбавлена можливості усунути порушення, допущені при будівництві спірної надвірної споруди, однак нею не вжито ніяких дій щодо приведення будівництва у відповідність до норм і правил, визначених державними правилами та протипожежними нормами, не проведено жодних перебудов, не встановлено водовідведення з гаража (навісу).

Таким чином, при проведенні будівельних робіт ОСОБА_3 повинна була діяти з дотриманням положень статті 375 ЦК України та вимог законодавства, що регулює проведення будівельних робіт, не допускати при цьому порушення прав власника сусідньої земельної ділянки.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст.76,77,78,80,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилалися позивачі як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії, а саме усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :02:008:0345, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести за власний рахунок будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :02:008:0117 та позначені в матеріалах технічної інвентаризації: літ. А-2 (двоповерховий житловий будинок) та літ. В (вартова).

Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката, суд виходить з наступного.

Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До позовної заяви додано копії угоди про надання правової допомоги від 26 грудня 2019 року, додаткові угоди №1 до Угоди про надання правової допомоги від 26 грудня 2019 року, акти №1 про прийняття-передачу наданих послуг від 10 березня 2020 року, квитанції.

Як вбачається з актів №1 про прийняття-передачу наданих послуг від 10 березня 2020 року ОСОБА_13 надано кожному ж позивачів наступні послуги: подання адвокатського запиту до Відділу ДАБК Обухівської селищної, вартість - 1500 грн., написання позовної заяви про усунення перешкод у користуванні майном, вартість - 3250 грн., підготовка пакету документів для подачі позовної заяви до суду, вартість - 150 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку що розмір витрати на правову допомогу підлягає задоволенню, оскільки такі витрати є співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають задоволення в розмірі 4900 грн. на кожного позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 420 грн. 40 коп. та за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420 грн. 40 коп. на кожного.

Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, тому з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судові витрати за проведення експертизи у розмірі 22652 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 76, 81, 82, 141, 200, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 376, 383, 391 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Обухівської селищної ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Усунути ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :02:008:0345, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_3 знести за власний рахунок будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :02:008:0117 та позначені в матеріалах технічної інвентаризації: літ. А-2 (двоповерховий житловий будинок) та літ. В (вартова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 420 грн. 40 коп., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420 грн. 40 коп., судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 4900 грн. та за експертизу у розмірі 22652 грн. 40 коп., а всього стягнути 28393 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 420 грн. 40 коп., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 420 грн. 40 коп. та судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 4900 грн., а всього стягнути 5740 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.