Справа № 229/9151/24
Провадження № 2-н/229/1530/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Феняк О.Р., розглянувши заяву Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,

встановив:

до Дружківського міського суду Донецької області надійшла заява Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію за період з 01.09.2021 року до 31.05.2024 року в сумі 22 633,07 грн., заборгованості за абонентське обслуговування в сумі 568,80 грн. за період з 01.09.2021 року до 31.05.2024 року, інфляційних витрат в сумі 252,29 грн., 3% річних в сумі 48,15 грн. за період з 01.09.2021 року до 24.02.2022 року та витрат по сплаті судового збору в розмірі 242,24 грн.

За вказаним видом вимог відповідно до ст. 161 ЦПК України може бути виданий судовий наказ.

Відповідно до ч.5 ст.165 Цивільного процесуального кодексу України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог ч.5 ст. 165 ЦПК України судом був зроблений запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо я інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржників.

Так, в заяві про видачу судового наказу адреса мешкання боржників вказана як: АДРЕСА_1 .

Згідно з наданою стягувачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна боржник ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Згідно з відповідями №1003049, №1003060 від 31.12.2024 року на запит судді з Єдиного державного демографічного реєстру інформація щодо реєстрації місця проживання відносно боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відсутня.

Таким чином, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) боржників.

Разом із тим, один з боржників, вказаних в заяві про видачу судового наказу за адресою, зазначеною в заяві про видачу судового наказу, не зареєстрований та не є власником квартири, за якою нараховано заборгованість за послуги з теплопостачання.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи те, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника ОСОБА_2 та право власності на квартиру, за якою нараховано борг до стягнення зареєстроване лише за ОСОБА_1 ,та неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суд вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно другого боржника, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні, тож у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Також ч. 2 ст. 164 ЦПК України, передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.163, 165, 258-261 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександр ФЕНЯК