КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4139/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Київ

Справа № 370/471/21

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Мех В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка подана представником Колесник Анною Сергіївною, на рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Білоцької Л.В.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» до ОСОБА_1 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 про припинення (зняття) арешту (заборони),

встановив:

У лютому 2021 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , про припинення (зняття) арешту (заборони).

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що згідно з інформаційними довідками від 16.11.2020 року № № 232595541, 232595525, 232594914 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є іпотекодержателем нерухомо майна, а саме:

- земельної ділянка площею 6,0007 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Бишівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:028:0014;

- земельна ділянка площею 6,3394 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0031;

- земельна ділянка площею 4,5544 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0032.

Однак, відповідно до зазначених довідок містяться записи про обтяження на вищевказане майно, а саме:

- за № 4981698 від 14.03.2014 року, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

- за № 4980167 від 14.03.2014 року, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

- за № 4979880 від 14.03.2014 року, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1, від 13.03.2014 року Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

26.12.2008 року між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 161-2008, згідно з умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на поточні потреби з надання окремими частинами з лімітом кредитування у сумі 3 000 000 доларів США з 26.12.2008 року по 26.12.2009 року.

З метою забезпечення зобов`язань між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки на:

- земельну ділянку площею 6,0007 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Бишівська с/р., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:028:0014;

- земельну ділянку площею 6,3394 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0031;

- земельну ділянку площею 4,5544 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0032.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 30.08.2013 року у справі № 1016/1939/12 частково задоволено позов ПАТ «Інвестиційно промисловий банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, що перебуває в іпотеці.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 04.09.2014 року задоволена заява АТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі № 1016/1939/12, якою замінено сторону виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з ПАТ «Інвестиційно промисловий банк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк».

31.08.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір № 2302/К/2 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», а ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 161-2008, укладеним між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_2 та іпотечними договорами, укладеними зокрема між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_1 , що підтверджується також додатками №1 та №2 до договору про відступлення права вимоги від 31.08.2020 року № 2302/К/2.

03.11.2020 року ухвалою Макарівського районного суду Київської області задоволено заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» з виконання рішення Макарівського районного суду Київської області від 30.08.2013 року у справі № 1016/1939/12.

Позивач зазначав, що накладення арешту має наслідком заборону на відчуження арештованого майна, чим у даному випадку порушується право іпотекодержателя, у зв`язку із невиконанням боржником зобов`язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

13.03.2014 року державним виконавцем Борейко М.В. Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було накладено арешти на майно боржника - ОСОБА_1 .

На сьогоднішній час відповідно до даних з офіційного ресурсу електронної мережі інтернет - Автоматизована система виконавчого провадження, відсутня інформація про виконавче провадження № НОМЕР_1, яке було на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ.

Позивач вважав, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив: припинити (зняти) обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єктів нерухомого майна, а саме щодо:

- земельної ділянки площею 6,0007 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Бишівська с/р., цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:028:0014, та належить на праві власності ОСОБА_1 , іпотекодержателем якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за наступним номером від 14.03.2014 року № 4979880, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 13.03.2014 року № НОМЕР_1 Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

- земельної ділянки площею 6,3394 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0031 та належить на праві власності ОСОБА_1 , іпотекодержателем якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за наступним номером № 4980167 від 14.03.2014 року, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України;

- земельної ділянки площею 4,5544 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0032 та належить на праві власності ОСОБА_3 , іпотекодержателем якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» за наступним номером № 4981698 від 14.03.2014 року, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Припинено (знято) обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єктів нерухомого майна, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами: :06:028:0014; :03:020:0031; :03:020:0032, іпотекодержателем яких є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК«Інвестохіллс Веста» судовий збір у розмірі 2 270 грн.

Не погоджуючись з рішенням, представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Колесник А.С. звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вказує, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення не врахував правовий висновок Верховного Суду, зроблений під час розгляду справи № 346/1305/19 у постанові від 08.06.2021 року: «Накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити його вимоги в майбутньому і не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку»(постанови Верховного Суду від 4 листопада 2020 року у справі № 761/31581/19, від 27 листопада 2019 року у справі № 331/3944/18).

Наявність арешту, накладеного на предмет іпотеки, не порушує пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки (постанови Верховного Суду від 4 березня 2021 року у справі № 2-6875/10, від 10 лютого 2021 року у справі № 686/1953/13-ц)».

Отже, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 376 ЦПК України, а саме: неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи; недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на зміст апеляційної скарги та судового рішення, що оскаржується, з урахуванням обставин даної справи, її складності, мотивованим викладенням позиції заявника в його апеляційній скарзі та відсутністю потреби у наданні усних пояснень учасників справи, явка яких до апеляційного суду є необов`язковою, колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, що не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту. Тому, оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту приписів Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно.

З висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог колегія суддів погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з інформаційними довідками №№ 232595541, 232595525, 232594914 від 16.11.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є іпотекодержателем нерухомо майна, а саме:

- земельної ділянки площею 4,5544 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0032;

- земельної ділянки площею 6,3394 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0031;

- земельної ділянки площею 6,0007 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Бишівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:028:0014.

Вказане підтверджується відповідними записами про іпотеку (а. с. 11-16 т. 1).

Відповідно до зазначених довідок містяться записи про обтяження на вищевказане майно, а саме:

за № 4981698 від 14.03.2014 року, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року, винесеної Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

за № 4980167 від 14.03.2014 року, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року, винесеної Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

за № 4979880 від 14.03.2014 року, внесеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року, винесеної Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 30 серпня 2013 року у справі № 1016/1939/12 частково задоволено позов ПАТ «Інвестиційно промисловий банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, що перебуває в іпотеці.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 26.12.2008 року № 161-2008, укладеним між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_2 , у розмірі 5 022 358,48 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.06.2012 року складає 40 128 644,25 грн звернуто стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме :

- відповідно до договору іпотеки від 30.12.2010 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В., реєстровий № 2293 - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 6, 0007 га, яка знаходиться за адресою Київська область, Макарівський район, Бишівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :06:028:0014, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.01.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченком О.О., реєстр № 66 ;

- відповідно до договору іпотеки від 30.12.2010р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В., реєстровий № 2295 - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 6, 3394 га, яка знаходиться за адресою Київська область, Макарівський район, Фасівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :03:020:0031, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.01.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченком О.О., реєстр № 63;

- відповідно до Договору іпотеки від 30.12.2010 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Саутенко Н.В., реєстровий №2291 - на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 4, 5544 га, яка знаходиться за адресою Київська область, Макарівський район, Фасівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки :03:020:0032, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29.01.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Биченком О.О., реєстр № 62;

- відповідно до договору іпотеки від 30.12.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М., реєстровий № 9679 - на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 2,5000 га, яка знаходиться за адресою Київська область, Обухівський район, смт. Козин, кадастровий номер земельної ділянки :06:012:0017, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 946116, виданого Управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі, Київської області 23.10.2007 р. та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 2,5000 га, яка знаходиться за адресою Київська область, Обухівський район, смт. Козин, кадастровий номер земельної ділянки :06:012:0016, яка належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 946117, виданого Управлінням земельних ресурсів в Обухівському районі, Київської області 23.10.2007 р. (а. с. 17-19 т. 1).

Вказаним рішенням суду встановлено, що 26.12.2008 року між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 161-2008, згідно з умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на поточні потреби з надання окремими частинами з лімітом кредитування у сумі 3 000 000 доларів США з 26.12.2008 року по 26.12.2009 року.

В якості забезпечення зобов`язань 30.12.2010 року між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки на:

земельну ділянку площею 6,0007 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Бишівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :06:028:0014;

земельну ділянку площею 6,3394 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0031;

земельну ділянку площею 4,5544 га, що розташована за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, Фасівська с/р, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:020:0032.

Згідно з довідкою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України від 10.03.2023 року, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Макарівським районним судом Київської області 17 жовтня 2013 року: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 26.12.2008 року № 161-2008, укладеним між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_2 , у розмірі 5022358 ,48 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.06.2012 року складає 40 128 644 ,25 грн., звернуто стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме земельні ділянки з кадастровими номерами :06:028:0014; :03:020:0031; :03:020:0032, що належать ОСОБА_1 .

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 04 вересня 2014 року у справі № 370/1903/14-ц задоволена заява АТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі № 1016/1939/12, якою замінено сторону виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 з ПАТ «Інвестиційно промисловий банк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» (а. с. 20 т. 1).

31.08.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» укладено договір № 2302/К/2 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», а ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 161-2008, укладеного між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_2 та іпотечними договорами, укладеними зокрема між ВАТ «Інноваційно-промисловий банк» та ОСОБА_1 , що підтверджується також додатками №1 та №2 до договору № 2302/К/2 про відступлення права вимоги від 31.08.2020 року (а. с. 24-37 т. 1).

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 03.11.2020 року у справі № 1016/1939/12 задоволено заяву ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про заміну сторони у виконавчому провадженні з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» з виконання рішення Макарівського районного суду Київської області від 30.08.2013 року у справі № 1016/1939/12 (а. с. 21-23 т. 1).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

При цьому у ст. 575 ЦК України наведено окремі види застав та вказано, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до абз. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» (тут і надалі - у редакції, чинній на момент укладення договору іпотеки) іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (ч. ч. 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що належить боржнику (речове право на чуже майно).

Позов у цій справі пред`явлено ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», який є іпотекодержателем спірних земельних ділянок, на які судовим рішенням звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, а тому накладення арешту на спірне майно може свідчити про порушення прав ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Встановлено, що 13.03.2014 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України м. Київ Борейко М.В. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа, виданого Макарівським районним судом Київської області 17 жовтня 2013 року на виконання рішення Макарівського районного суду Київської області від 30 серпня 2013 року у справі № 1016/1939/12 про звернення стягнення на нерухоме майно накладено арешт на спірні земельні ділянки, що належать боржнику ОСОБА_1 .

На сьогоднішній час відповідно до даних з офіційного ресурсу Автоматизована система виконавчого провадження, відсутня інформація про виконавче провадження № НОМЕР_1, яке перебувало на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, м. Київ.

Крім того, ухвалою суду першої інстанції від 17.09.2021 року були витребувані з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним чином завірені копії матеріалів ВП НОМЕР_1, в тому числі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.03.2014 року № НОМЕР_1.

13.03.2023 року на виконання ухвали від 17.09.2021 року до суду надійшла відповідь з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій зазначено про неможливість надання витребуваних судом документів у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження.

Також повідомлено, що 07.06.2016 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент винесення постанови) (а. с. 120 т. 1).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (чинний на момент повернення виконавчого документу стягувачу у межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Наслідки завершення виконавчого провадження визначенні ст. 50 Закону №606-XIV.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Схожі за змістом норми містяться у частинах першій, другій статті 40 Закону № 1404-VIII.

Таким чином, законодавством не передбачено обов`язку державного (приватного) виконавця зняти арешт, накладений на майно боржника, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки таке повернення не свідчить про закінчення виконавчого провадження та у такому випадку стягувач має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано, протягом встановлених законом строків.

Статтею 59 Закону № 606-XIV передбачено особливості процедури зняття арешту з майна, зокрема, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (ч. 3).

Відповідно до ч. 5 вказаної статті у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналогічні норми закріпленні у ч. ч. 3, 5 ст. 59 Закону № 1404-VIII.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу державної виконавчої служби лише у разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Отже, суд має відповідну компетенцію для розгляду справи про зняття арешту з майна, накладеного під час виконавчих процедур (близькі за змістом висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 813/1341/15).

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону № 606-XIV повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони (ч. 5 ст. 23 Закону № 606-XIV).

Подібні положення містить і ч. 5 ст. 12 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з якою у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу та неможливості поновлення виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строків пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а як наслідок і неможливість подальшого виконання судового рішення в примусовому порядку, існування арешту, накладеного на майно боржника, втрачає свій сенс, оскільки будь-якого правового механізму реалізації досягнення мети, з якою було накладено арешт, - забезпечення реального виконання судового рішення - немає.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що 07.06.2016 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 1016/1939/12, виданого Макарівським районним судом Київської області 17 жовтня 2013 року про звернення стягнення на нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме земельні ділянки з кадастровими номерами :06:028:0014; :03:020:0031; :03:020:0032, що належать ОСОБА_1 , на підставі п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому відповідачем не надано суду і матеріали справи не містять даних про виконання рішення Макарівського районного суду від 30 серпня 2013 року у справі № 1016/1939/12 про звернення стягнення на предмети іпотеки ( спірні земельні ділянки), що належать ОСОБА_1 , та задоволення вимог стягувача та іпотекодержателя, яким є ТОВ ФК «Інвестохіллс Веста».

Як повідомив начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, матеріали даного виконавчого провадження № НОМЕР_1 знищені. Однак до даного часу є чинним обтяження спірних земельних ділянок, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що перешкоджає позивачу ТОВ «Інвестохіллс Веста» здійснити права іпотекодержателя та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предметів іпотеки.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постанові 16 травня 2018 року у справі № 742/1826/16-ц, порядок скасування арешту, накладеного в межах виконання рішення, встановлений статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини п`ятої якої у інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Таким чином, арешти майна перешкоджають реалізації прав самого позивача, їх накладено в його інтересах, що є стягувачем у виконавчому провадженні, за яким такі арешти накладено виконавчою службою. На сьогодні захистити права та законні інтереси позивача в іншому порядку, ніж судовому, відсутня можливість. Це є підставою для такого рішення суду в цьому провадженні.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 813/1341/15 дійшла висновку про те, що оскарження дій та рішень державного виконавця, спрямованих на арешт спірного майна, не призведе до належного захисту прав позивача, оскільки навіть визнання судом таких дій чи рішень протиправними не буде підставою для винесення виконавцем постанови про зняття арешту з майна з огляду на вичерпний перелік цих підстав, установлений статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи конкретні обставини цієї справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для припинення обтяжень щодо об`єктів нерухомого майна, а саме спірних земельних ділянок, іпотекодержателем яких є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», внесених на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № НОМЕР_1 від 13.03.2014 року Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 910/4772/17, від 30 червня 2021 року у справі № 337/800/19, оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя у разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту наведених норм права випливає, що у разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 року у справі № 346/1305/19.

У вказаній постанові суд касаційної інстанції сформулював висновок про те, що обтяження предмета іпотеки, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки за банком або іншою фінансовою установою, не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та для державної реєстрації за ним (зокрема і за новим кредитором, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи) права власності на цей об`єкт у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про звільнення майна з-під арешту.

Разом з цим, колегія суддів акцентує увагу на тому, що у цій справі підставою для зняття обтяжень з іпотечного майна, зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки за банком, є відсутність виконавчого провадження, в межах якого було накладено обтяження на предмет іпотеки.

Також в апеляційній скарзі заявник зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Верховного Суду від 04.11.2020 року у справі № 761/31581/19, від 27.11.2019 року у справі № 331/3944/18, від 04.03.2021 року у справі № 2-6875/10, від 10.02.2021 року у справі № 686/1953/13-ц.

Проте врахуванню підлягають висновки у справах у подібних правовідносинах, однак у наведених заявником постановах судом касаційної інстанції вирішувалося питання забезпечення позову, а тому висновки у зазначених постановах є нерелевантними до правовідносин, що виникли між сторонами у справі, що переглядається.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються висновками суду, викладеними в його рішенні.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Отже, рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 375, 381 - 383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка подана представником Колесник Анною Сергіївною, - залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 27 травня 2025 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М.