Справа №751/8984/24
Провадження №2/751/1978/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Шульга В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (а.с. 1-4), у якому просить: припинити стягнення аліментів з нього на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за виконавчим листом №751/1860/23, виданого 31.03.2023 року Новозаводським районним судом м. Чернігова; стягнути із відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 23.11.2010 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції у Чернігівській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за №2117.

Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач пояснює, що вказаний шлюб між ними було розірвано за рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2024 року. Також, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей, які наразі стягуються з нього. Заборгованості по сплаті аліментів позивач не має.

Позивач вказує, що на сьогоднішній день змінилися повністю обставини. Відповідачка знята із реєстрації із його квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відповідачка добровільно покинула місце проживання, забрала всі свої речі та виїхала. Однак, їхній син - ОСОБА_3 , залишився про живати та проживає з позивачем і перебуває на його утриманні. А тому позивач вважає, що стягнення аліментів його утримання на користь відповідачки має бути припинено.

Позивач стверджує, що відповідачка самоусунулася від покладеного на неї чинним законодавством обов`язку - утримувати та піклуватися про свого сина. Весь цей обов`язок вона переклала на нього. Самостійно він не має змоги утримувати їхнього сина та забезпечувати його належний рівень прожиття, що й зумовило необхідність звернення до суду. Позивачу відомо, що відповідачка регулярно отримує доходи та працює офіційно.

Враховуючи, що відповідач не має інших аліментних зобов`язань, має працездатний вік, задовільний стан здоров`я, працює. Вважає, що вона має можливість надавати допомогу дитині та виконувати покладені на неї законом аліментні обов`язки на утримання їхньої доньки ОСОБА_5 у розмірі однієї чверті свого заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням по справі підготовчого судового засідання (а.с. 33).

29.10.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 41-42), у якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Свої заперечення проти позову мотивує тим, що вони з позивачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2010 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Пояснює, що за останні 7 років перебування у шлюбі, позивач витрачав грошові кошти виключні себе, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надав, участі у їх вихованні не приймав, ніяким чином не піклувався про них, не піклувався про фізичний, емоційний і духовний розвиток дітей, не забезпечував їх одягом та необхідним харчуванням, обґрунтовуючи необхідністю сплачувати комунальні послуги та обслуговування автомобіля. Хоча борг комунальні послуги наявний і на теперішній час. Внаслідок чого, вона не мала можливості самостійно утримувати їхніх спільних дітей. В зв`язку з цим, 10 березня 2023 року в період перебування у шлюбі, вона звернулась з заявою до Новозаводського районного суду м. Чернігова про стягнення з позивача на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. 29 березня 2023 року Новозаводський районний суд міста Чернігова видав судовий наказ вимогою про стягнення з позивача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Стверджує, що після цього, на фоні виниклих неприязних відносин до неї позивач звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом про розірвання шлюбу. Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30.01.2024 р. по справі 751/9958/23, шлюб між ними був розірваний. В подальшому, їхні стосунки почались тільки погіршуватися, позивач, особливо перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, постійно провокував сварки, застосовував фізичне та психологічне насилля по відношенню до неї, свідками чого ставали їхні неповнолітні діти, чим створював умови несумісного проживання. Декілька разів їй доводилось викликати поліцію, для їїзахисту та дітей. За вчинення насильства щодо неї, позивача неодноразово притягували адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Відповідач вказує, що 04 червня 2024 року позивач зняв її з реєстрації за місцем її та дітей проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та почав створювати особливо нестерпні умови для сумісного проживання. Оскільки вона не має іншого житла в місті Чернігові, а орендувати житло не мала фінансової можливості, вимушена була залишитися проживати разом з дітьми у квартирі колишнього чоловіка. Згодом вона знайшла квартиру, яка знаходиться біля школи, в якій навчаються їхні діти та 03.09.2024 вона переїхала проживати разом донькою до орендованої квартири. Коли позивач дізнався про її переїзд до орендованої квартири, то почав чинити перепони її потрапляння до його квартири за адресою: АДРЕСА_1 , для того щоб не змогла забрати свої та дітей особисті речі. Тільки згодом за допомогою поліції, їй вдалося забрати дитячі речі, шкільні приладдя, підручники, сезонну одежу та взуття. Інші речі, нажиті за час спільного життя: побутова техніка, меблі позивач не віддав, тільки донці він привіз матрац з дитячого ліжка, який кинув на підлогу біля дверей орендованої квартири. Особисті речі, що які були залишені в квартирі колишнього чоловіка, за їхньої потреби та погодних умов, позивач викидає з вікна квартири.

Твердження позивача стосовно того, що вона самоусунулась від виховання, утримувати та піклуватися про сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач вважає абсурдним та таким, що не відповідає дійсності, оскільки іноді дитина перебуває з нею, коли позивач знаходиться на роботі та не знає про їхні зустрічі, продовжує сплачувати заняття сина у Футбольному Клубі «Чернігів», а також приймає активну участь в заходах, які організовуються Гімназією №35 та має велику зацікавленість успіхами у навчанні дитини. Зазначає, що у спілкуванні з сином він чітко їй дав зрозуміти, що батько ОСОБА_1 становить перепони у їхньому спілкуванні, а саме: не дозволяє йому відчиняти двері, щоб вона могла потрапити до його квартири, коли його немає вдома, а син знаходиться в середині; вчиняє постійний психологічний тиск на вразливу підліткову психіку, розповідаючи дитині в образливій формі про неї речі, які стосуються безпосередньо них - дорослих, використовуючи при цьому нецензурну лайку. Відповідач стверджує, що завжди бажає бути разом з сином, проте коли позивач поруч, не дозволяє навіть по телефону з нею спілкуватися.

Вважає, що дитина хоче бути поруч з нею. Батько не бере активної участі у вихованні сина, не забезпечує його всім необхідним, тільки за допомогою залякування утримує сина біля себе.

Щодо стягнення з неї аліментів на утримання дитини, відповідач вважає, що позивачем не було виконаного свого обов`язку, що доведення тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, також, не надав жодних належних доказів, що підтверджують, що дитина постійно проживає разом з батьком, який не в змозі утримувати та забезпечувати його належний рівень прожиття. Вказує, що позивач отримує дуже високу заробітну плату, забезпечений службовим транспортом, а отже кошти витрачає лише на свої бажання.

Ухвалою суду від 25.11.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 56).

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов підтримує в повному обсязі (а.с. 61).

Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку. Причини неявки суду невідомі.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що від шлюбу (а.с. 20), розірваного рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2024 року (а.с. 25-27), сторони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18, 19).

29.03.2023 року Новозаводським районним судом м. Чернігова видано судовий наказ №751/1860/23, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 10.03.2023 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ знаходиться на виконанні у Новозаводському районному відділі ДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Станом на 18.09.2024 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 29).

Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 18.09.2024 №7099, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знята з реєстрації 04.06.2024 (а.с. 22).

Зі змісту акту про проживання без реєстрації, не проживання від 20.09.2024 року, складеного у комісією у складі голови ОСББ «Незалежності 16», позивача та сусідів, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , проживають фактично ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 виїхала та звільнила остаточно квартиру 15.09.2024 (а.с. 28).

Відповідно до положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За умов частини першої та третьої ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На даний час, неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком, який приймає безпосередню участь в утриманні та вихованні дитини.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 судом відповідно до ст. 182 СК України враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення, і приходить до висновку, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина має відповідати 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд визнає необхідним застосувати норми ч.1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Як вбачається з частини 2 статті 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з батьком та повністю перебуває на його утриманні, тому змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився.

Отже суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, які стягуються за виконавчим листом №751/1860/23, виданого 31.03.2023 року Новозаводським районним судом міста Чернігова.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, які стягуються за виконавчим листом №751/1860/23, виданого 31.03.2023 року Новозаводським районним судом міста Чернігова.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко