Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1369/24
Провадження № 2/376/748/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді: Коваленка О.М.

при секретарі: Таранчук В.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування своєї позовної заяви вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати - ОСОБА_2 , померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого виконкомом Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 11.10.2022 року, за актовим записом № 190 .

На праві приватної власності ОСОБА_2 , мала житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 55.4 кв.м., житловою площею 34.7 кв.м., який успадкувала після смерті свого батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом спільного проживання та належним чином не оформила.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 та прийняв спадщину після її смерті шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з дня її смерті, згідно ст.1269 ЦК України.

Позивач оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не може, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім позивача інших спадкоємців не має.

На підставі вищевикладеного позивач звертається з даним позовом та просить суд:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 55.4 кв.м., житловою площею 34.7 кв.м., після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності та без застосування фіксації судового засідання, позов підтримує в повному обсязі (а.с.17).

Представник відповідача Сквирської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіслали на адресу суду заяву, в якій просили розглянути справу без участі представника Сквирської міської ради, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечували (а.с.20-22).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Частиною 1,4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання на підставі вимог ст. ст. 200,206,211,247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого виконкомом Іванівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 11.10.2022 року, за актовим записом № 190 (а.с.4).

На праві приватної власності ОСОБА_2 , мала житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 55.4 кв.м., житловою площею 34.7 кв.м., яку успадкувала після смерті свого батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом спільного проживання та належним чином не оформила. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , згідно ст.549 ЦК УРСР, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з вимогами ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_2 залишився 1 спадкоємець 1-ої черги - позивач ОСОБА_1 , який є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 (а.с.6) та прийняв спадщину після її смерті шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з дня її смерті, згідно ст.1269 ЦК України, позивач оформити спадщину на спадкове майно у нотаріуса не може, оскільки у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інші спадкоємці, які б претендували на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 відсутні.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , згідно ст.549 ЦК УРСР, шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном.

За змістом ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За змістом ст. 529 ЦК України 1963 року, при спадкоємствi за законом спадкоємцями першої черги є, в рiвних частках, дiти (у тому числi усиновленi), дружина i батьки (усиновителi) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР, визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 553 ЦК України 1963 року вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не

припинилися внаслідок його смерті.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку з дня її смерті, проте оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки у неї відсутні оригінали документів на спадкове майно, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суду з даним позовом позивач не має можливості та який підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 2,4,12,13, 76,81, 200,206, 211,247, 258,259,263 - 265,351,352,354 ЦПК України, п. 4 Перехідних положень ЦК України , ст.ст. 524-526, 529, 549 ЦК України від 18.07.1963 року, ст. ст. 1216,1217,1218, 1261,1268,1269,1297 ЦК України суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 55.4 кв.м., житловою площею 34.7 кв.м., після смерті матері - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: О.М. Коваленко