ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі апеляційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2024 року про застосування заходів зустрічного забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Юлія Геннадіївна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2023 року застосовано заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журжи Ю.Г., посвідченого 20 листопада 2023 року, зареєстрованого за № 494, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 64 150,00 доларів США.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Ю.Г., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у даній справі.

Клопотання обґрунтовувалось тим, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2023року було застосовано заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Журжи Ю.Г., посвідченого 20 листопада 2023 року, зареєстрованого за № 494, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 64 150,00 доларів США. Зазначав, що в межах одного зведеного виконавчого провадження № 72532481 здійснюється стягнення декількох заборгованостей, які пов`язані між собою лише сторонами виконавчого провадження. В ході проведення виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження приватним виконавцем Сивокозовим О.М. було призначено проведення оцінки та передано на реалізацію через ДП «Сетам» майно належне ОСОБА_1 . Загальна ринкова вартість майна, яке було арештовано та передано на реалізацію становить 1 541 266,00 грн. Звертав увагу, що на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2023 року було зупинено реалізацію майна ОСОБА_1 . Враховуючи загальну оціночну вартість майна позивача, переданого на реалізацію на підставі інших виконавчих документів 1 541 266,00 грн, існує пропорційний розмір ймовірної шкоди, завданої відповідачу через зупинення реалізації вказаного майна, а отже просив застосувати заходи зустрічного позову шляхом внесення ОСОБА_1 1 541 266,00 грн на депозитний рахунок суду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2024 року клопотання ОСОБА_2 про застосування заходів зустрічного забезпечення задоволено.

Застосовано заходи зустрічного забезпечення шляхом внесення ОСОБА_1 в якості зустрічного забезпечення протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення на депозитний рахунок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 1 541 266,00 грн та протягом вказаного строку ОСОБА_1 має надати суду документ, що підтверджує відповідне внесення коштів на депозитний рахунок суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виклав вимогу про скасування ухвали та ухвалення нового судового рішення, яким відмовити повністю у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про застосування заходів зустрічного забезпечення.

Апеляційна скарга позивача обґрунтовувалась тим, що правові підстави для застосування заходів зустрічного забезпечення відсутні.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа.

Учасники справи у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 листопада 2023 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Журжа Ю.Г. посвідчила виконавчий напис № 494 про стягнення з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , невиплачені в строк на підставі договору про позику грошей, посвідченого «21» грудня 2020 року, Журжою Ю.Г., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, за реєстровим № 460 грошові кошти в розмірі 2 620 527,50 грн, що в еквіваленті за курсом ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на дату вчинення виконавчого напису становить 64 150,00 доларів США сума позики, строк повернення якої настав 31 жовтня 2021 року.

Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про передачу майна на зберігання іншому зберігачу в рамках зведеного виконавчого провадження № 72532481 встановлено, що на адресу офісу приватного виконавця 26 жовтня 2023 року надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про те, що вилучений 05 жовтня 2023 року трактор, який перебував після опису на зберіганні у боржника ОСОБА_1 був частково розукомплектований. З метою запобігання розкомплектування/знищення/зникнення іншого описаного 26 вересня 2023 року майна виникає необхідність зміни зберігача. Зазначеною постановою призначено відповідальним зберігачем арештованого рухомого майна ОСОБА_3

10 квітня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом (справа № 202/4452/23) до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова Вікторія Олександрівна, про визнання недійсним (фраудаторним) договору дарування та стягнення моральної шкоди. Позов обґрунтував тим, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа № 202/8561/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики грошових коштів у розмірі 72 000,00 доларів США. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2023 року у справі № 202/8561/22 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Під час розгляду вказаної цивільної справи ОСОБА_1 подарував належне йому домоволодіння АДРЕСА_1 своїй донці ОСОБА_4 , а також відчужив автомобіль «Мазда 6», 2013 року, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на користь третьої особи. Вважав, що ОСОБА_1 подарував домоволодіння та переоформив транспортний засіб з метою уникнення звернення стягнення на його майно та уникнення виконання судового рішення.

Відповідно до частин першої та другої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

За відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Згідно з вимогами частини четвертої статті 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Таким чином, зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Задовольняючи клопотання ОСОБА_2 про застосування заходів зустрічного забезпечення, суд першої інстанції, врахувавши суму грошових коштів, яка була передана за договором позики від 21 грудня 2020 року, інші встановлені обставини, прийшов до висновку про необхідність застосування зустрічного забезпечення задля забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Не реалізація майна протягом часу може призвести до збитків.

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Підстав для обов`язкового застосування таких заходів зустрічного забезпечення, встановлених статтею 154 ЦПК України, судом при розгляді даного клопотання встановлено не було.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що можливість відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову, має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення. В той же час вказані обставини судом першої інстанції при вирішенні питання про зустрічне забезпечення не розглядалися та не оцінювалися.

У поданому клопотанні відповідач не навів доводів та не надав доказів, що забезпечення позову може спричинити йому збитки, не надав жодного розрахунку щодо розміру збитків, яких він може зазнати у зв`язку із забезпеченням позову, а доводи про неможливість реалізувати майно в межах виконавчого провадження не можуть враховуватись, оскільки це не є тотожними поняттями, а тому відсутні обставини, які пов`язані з обов`язком суду застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 січня 2024 року у цивільній справі № 202/8561/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення коштів, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2023 року скасовано та частково задоволено позовні вимоги (а.с.144-152).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 25 січня 2024 року закінчено виконавче провадження № 72531962 з примусового виконання виконавчого листа № 202/8561/22, виданого 10 серпня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 02 листопада 2021 року в розмірі 72 100,00 доларів США (а.с.100).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 25 січня 2024 року виведено виконавче провадження № 72531962 з примусового виконання виконавчого листа № 202/8561/22, виданого 10 серпня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 02 листопада 2021 року в розмірі 72 100,00 доларів США, із зведеного виконавчого провадження № 72532481 (а.с.101).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. від 25 січня 2024 року поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 202/8561/22, виданого 10 серпня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 02 листопада 2021 року в розмірі 72 100,00 доларів США (а.с.102).

Враховуючи вказані обставини, висновки суду першої інстанції про те, що не реалізація майна у зведеному виконавчому провадженні № 72532481, яке підлягає обов`язковому закінченню у зв`язку зі скасуванням рішення суду за яким був виданий виконавчий лист, спричиняє збитки ОСОБА_2 є безпідставними.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана ухвала не містить доказів необхідності застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, а тому ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2024 року про застосування заходів зустрічного забезпечення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про застосування заходів зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 259,268,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2024 року про застосування заходів зустрічного забезпечення скасувати.

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про застосування заходів зустрічного забезпечення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 березня 2024 року.

Судді: