Справа № 405/8536/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря: Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до ТОВ «Дієса» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 06.12.2013 року по 12.09.2023 року він перебував у трудових відносинах з товариством.12.09.2023 року він був звільнений за угодою сторін, але розрахунку в день звільнення по теперішній час не отримав.

Посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 29 029,34 грн. середній заробіток за весь період затримки розрахунку.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

06.02.2024 року на адресу суду представником відповідача було направлено клопотання в якому зазначено, про розгляд справи без їх участі та просить відмовити в частині стягнення середнього заробітку за час несвоєчасного розрахунку в зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин у підприємства.

08.02.2024 року позивач подав в суд клопотання, в якому зазначив, що відповідач перерахував йому частину заробітної плати за жовтень 2023 року у розмірі 2 000 грн., на підтвердження чого надав суду копію квитанції, та просив врахувати вказану суму при винесенні рішення.

01.03.2024 року позивач подав в суд заперечення на клопотання відповідача щодо відмови у виплаті на його користь заборгованості за несвоєчасну сплату заробітної плати.

Сторони в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, за таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був прийнятий посаду продавця продовольчих товарів ТОВ «Дієса» з 06.12.2013 року на підставі наказу № 3369 від 06.12.2013 року про що свідчить запис в трудовій книжці під номером 5.

Наказом товариства № 00/11/09/016 від 11.09.2023 року ОСОБА_1 звільнений за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується записом у трудовій книжці № НОМЕР_1 .

Розрахунку в день звільнення позивач не отримав.

Частиною 3статті 6 Конституції України встановлено право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців (ч. 1 ч. 2Закону України «Про оплату праці»).

Відповідно до ч. 1ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 5 статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до положень ст. 1 Конвенції про захист заробітної плати № 95, яка ратифікована 31.01.1961 року, метою цієї Конвенції є термін «заробітна плата», який означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити, на підставі письмового або усного договору про наймання послуг, працівникові за працю, яку виконано, чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано, чи має бути надано.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Конвенції ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата.

Заробітна плата виплачуватиметься через регулярні проміжки часу. Якщо немає інших відповідних урегулювань, котрі забезпечують виплату заробітної плати через регулярні проміжки часу, то періоди виплати заробітної плати має бути продиктовано національним законодавством або визначено колективним договором чи рішенням арбітражного органу (ст. 12 Конвенції про захист заробітної плати).

Статтею 141 КЗпП України встановлено, що обов`язок неухильного додержання законодавства про працю лежить на власнику або уповноваженому ним органі.

Положенням ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з частиною 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідач, ТОВ «Дієса» перед позивачем має заборгованість по заробітній платі 29 029,34 грн., в лютому 2024 року відповідач перерахував позивачу 2 000 грн. в рахунок заробітної плати, тому сума заборгованості перед позивачем становить 27 029,34 грн.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 116 цього ж Кодексу при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Враховуючи вищезазначені норми закону стягненню заборгованості підлягає: заборгованість по заробітній платі в сумі 27 029,34 грн.

Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Згідно абзацу 4 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки відповідача № Z від 07.11.2023 року середньомісячна заробітна плата за два календарні місяці роботи склала 4857,23 грн.

За таких обставин, середньоденна заробітна плата позивача складає 220,78 грн.

У зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 30 026,08 грн. середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, який наданий позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 27 029,34 грн. та 30 026,08 грн. середнього заробітку за весь період затримки розрахунку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях у справах про стягнення заробітної плати.

Враховуючи вимог ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягнення з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 073,60 грн.

Згідно з вимогами ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. У зв`язку з цим, рішення суду в цій частині підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 27 026,34 грн. та середній заробіток за весь період затримки розрахунку в розмірі 30 026,08 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати в межах суми платежу за один місяць в розмірі 2 428,61 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі виготовлене 20.03.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 45, .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко