Справа № 495/2963/15-ц
У х в а л а

про залишення скарги без руху

07 березня 2024 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , Суворовський районний ВДВС в м.Одесі Південого міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) на протиправні дії ДВС під час виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , Суворовський районний ВДВС в м.Одесі Південого міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) звернулась до суду зі скаргою на протиправні дії ДВС під час виконання рішення.

Вивчивши матеріали скарги, встановлено недодержання скаржником вимог, передбачених законом для звернення до суду з скаргою і, які перешкоджають її розгляду та дають підстави для залишення зазначеної скарги без руху.

Як визначено у ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.2 ст.12 ЦПК України). Крім того, згідно п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст.447 ЦПК України). Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Частиною 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" визначено, що учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07 лютого 2014 року (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Судом встановлено, що скарга подана в порядку ст.ст.447-450 ЦПК України, тому до форми та змісту якої застосовуються вимоги ст.ст.175, 177 ЦПК України, які скаржником не дотримано.

Зокрема, у скарзі зазначено боржника ОСОБА_2 , проте не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

У таких категорій справ належним суб`єктом оскарження є не орган державної виконавчої служби, а певна посадова особа - державний виконавець.

Як вбачається зі змісту скарги, заявник зазначив суб`єктом оскарження Суворовський районний ВДВС в м.Одесі Південого міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), в той час як суб`єктом оскарження в розумінні ст.450 ЦПК України може бути лише державний виконавець, дії або бездіяльність якого оскаржується або посадова особа державної виконавчої служби.

За таких обставин, скаржнику у скарзі необхідно уточнити процесуальне становище зазначених у скарзі осіб та вказати його вірно, зазначивши повне ім`я (прізвища, ім`я, по батькові) суб`єкту оскарження (конкретну посадову особа).

Згідно ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

В скарзі зазначено, що скаржник лист Південого міжрегіонального управління юстиції від 25.12.2023 року отримала тільки 28.02.2024 року, проте докази зазначеного матеріали скарги не містять.

Також, у скарзі відсутнє підтвердження про те, що заявником не подано іншої скарги з тим самим предметом та з тих самих підстав, як це передбачено п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того судом встановлено, що скарга подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177, 447 ЦПК України та ч.4 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: скаржником не зазначено які норми закону порушені державним виконавцем; яким чином бездіяльність та які саме дії державного виконавця відповідно до норм закону порушили її права чи свободи; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги, тощо.

За нормами ст.185 ЦПК України, ураховуючи вимоги ч.9 ст. 10 ЦПК України, скарга подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху де зазначаються недоліки скарги, спосіб і строк їх усунення.

Якщо скаржник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.

За вказаних обставин, скаргу необхідно залишити без руху із наданням скаржнику строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 187, ст.353 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , Суворовський районний ВДВС в м.Одесі Південого міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) на протиправні дії ДВС під час виконання рішення - залишити без руху.

Надати скаржнику строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити скаржнику, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Заверюха В.О.