Номер провадження 2/243/298/2024
Номер справи 243/5664/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю:

- секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

-представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Павел О.Ю.,

-представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області Чуприна І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Павел Ольга Юріївна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Павел О.Ю., звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , 1951 року народження. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії у розмірі 142473,92 грн.

Після отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частку спадкового майна, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для отримання 1/2 частки недоотриманої пенсії в розмірі 71236,96 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовило ОСОБА_1 у виплаті належних їй коштів, оскільки нарахування недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право власності чинним законодавством не передбачено.

Вважає, що відповідач повинен виплатити їй недоотриману пенсію розмірі 71236,96 грн., яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію розмірі 71236,96 грн., яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - Чуприна І.Б. в судовому засіданні вимоги позивача не визнала, а також у наданому відзиві зазначила, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 ) перебував на обліку в Пологівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виплата пенсії ОСОБА_2 проведена по 28.02.2018. На підставі заяви № 19366 від 30.10.2018 року ОСОБА_2 було взято на облік Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Слов`янськ (далі - Головне управління), як внутрішньо переміщену особу, у зв`язку зі зміною місця реєстрації.

Виплату пенсії у місячному розмірі розпочато з 01.06.2019 року.

Заборгованість за період з 01.03.2018 по 31.05.2019 року складала 143006,10 грн.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону № 1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 Закону № 1058.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Члени сім`ї, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, або у разі не зверненням ними за виплатою вказаної суми у встановлений строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону № 1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 Закону № 1058.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Члени сім`ї, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі відсутності членів сім`ї, або у разі не зверненням ними за виплатою вказаної суми у встановлений строк, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати (далі-пенсійні виплати за минулий період) внутрішньо переміщеним особам органами Пенсійного фонду України визначений «Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 (далі - Порядок 1165).

Пенсійні виплати за минулий період згідно з Порядком 1165 проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 Порядку 1165, відповідно до бюджетного розпису. Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2 (далі - Порядок № 21-2), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за № 53/37389 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, зазначені суми пенсії ОСОБА_2 за минулий період обліковані Головним управлінням та включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2022 року.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1167.

Протягом 2022 року відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в листопаді 2022 року - в розмірі 530,00 грн та в грудні 2022 року - в розмірі 2,18 грн.

Залишок пенсійних виплат за минулий період ОСОБА_2 складав 142473,92 грн.

Пенсійна справа знята з обліку з 01.02.2023 року у зв`язку зі смертю пенсіонера 08.01.2023 року.

Для надання відповіді на лист державного нотаріуса Київської державної нотаріальної контори у м. Одеса Сальникової З. В. (далі - Нотаріус) Головним управлінням у квітні 2023 року надіслана довідка Нотаріусу у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 про суму недоотриманої пенсії в розмірі 142473,92 грн. за період з 01.03.2018 по 31.05.2019 року.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 13.07.2023 року із заявою № 6079 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 , надавши свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 та свідоцтво про право власності в розмірі 1/2 частки спільної сумісної власності на майно у розмірі 142473,92 грн.

За результатом розгляду наданих документів нараховано 1/6 частку недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 23745,65 грн. згідно свідоцтва про спадщину. Нарахування недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право власності чинним законодавством не передбачено.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 21.07.2023 року із заявою № 6289 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_3 .

За результатом розгляду наданих документів нараховано 1/6 частку недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 23745,65 грн.

Таким чином, зазначені суми недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 47491,31 грн. обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2024 року відповідно до Порядку 1165.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік на сьогодні не затверджено.

Таким чином, подальша виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, буде проводитись після прийняття бюджету Пенсійного фонду України на 2024 рік за умови виділення коштів та в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку № 21-2.

Просить суд відмовити позивачці в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Павел О.Ю. в судовому засіданні вимоги позивача підтримала, просила суд їх задовольнити, а також до суду надала відповідь на відзив де зазначила, що викладеними у Відзиві на цивільний позов не погоджується, Відзив на цивільний позов по справі № 243/5664/23 вважає необґрунтованим та таким, що не спростовує доводів позовної заяви, оскільки у відзиві на цивільний позов представник ГУ ПФУ в Донецькій області підтверджує факт того, що сума недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 складає 142 473,92 гривень.

Також, представником Відповідача вказано, що Позивачка звернулась до Головного управління із заявою про виплату 1/6 частки недоотриманої пенсії ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину і з заявою про виплату 1/2 частки недоотриманої пенсії її чоловіка на підставі свідоцтва про право власності від 13.07.2023р. № 5-596.

За результатом розгляду наданих документів нараховано 1/6 частку недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 23745,65 грн., згідно свідоцтва про право на спадщину.

Як зазначає представник ГУ ПФУ в Донецькій області, нарахування недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право власності чинним законодавством не передбачено.

Але така позиція Відповідача є безпідставною, а чинне законодавство передбачає отримання тим із подружжя, хто пережив іншого у власність частки майна, що перебувало у спільній власності подружжя.

Пенсія також входить до спільного майна подружжя, згідно до норм законодавства, а саме норм Сімейного кодексу та Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17- ц (провадження № 61-17641св19) вказано, що: «статтями 34, 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя. Після смерті одно із подружжя, відкривається спадщини тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини. Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

Інших посилань на норми законодавства чи докази Відзив на цивільний позов, поданий ГУ ПФУ в Донецькій області, не містить.

Тому просить суд вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено Свідоцтвом про обруження, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 15 березня 2004 року уклали шлюб у ВРАЦС Гірницького районного управління юстиції м. Макіївки Донецької області.

Зі свідоцтва про смерть, виданого 17 лютого 2023 року ВДРАЦС у місті Олесі Піденного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 липня 2023 року, державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Сальніковою З.В. вбачається, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 - 1/3 частка, дочка ОСОБА_3 - 1/3 частка, та онука ОСОБА_4 - 1/3 частка.

Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво складається з частки недоотриманої пенсії у розмірі 142473,92 грн. з відповідними до сплати відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться в Головному управлінні пенсійного фонду України в Донецькій області, належного спадкодавцю на підставі довідки, виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.04.2023 за №0500-0205-8/34842.

Свідоцтво про право власності на частку недоотриманої пенсії видано ОСОБА_1 .

Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку недоотриманої пенсії видано ОСОБА_1 .

Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку недоотриманої пенсії ще не видано.

Сума вищезазначених коштів - 71236,96 грн.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73181031 від 13.07.2023, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , що складає 23745,65 грн.

Згідно свідоцтва про право власності, виданого 13 липня 2023 року, державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Сальніковою З.В. вбачається, що ОСОБА_1 є пережившою дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу.

Спільне майно складається з недоотриманої пенсії у розмірі 142473,92 грн. з відповідними до сплати відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться в Головному управлінні пенсійного фонду України в Донецькій області, належного спадкодавцю на підставі довідки, виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.04.2023 за №0500-0205-8/34842.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про виплату їй належної частки пенсії згідно свідоцтва про право власності на частку недоотриманої пенсії у сумі 71236,96 грн.

29 серпня 2023 року Головним управлінням пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_1 було надано відповідь, в які зазначено, що сума нарахованої на підставі свідоцтва про право на спадщину частки недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , яка обліковується в Переліку, підлягає виплаті в межах відповідного фінансового регресу.

Нарахування недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право власності чинним законодавством не передбачено.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача з наступних підстав.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія.

Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому випадку належить застосовувати ст. 1227 ЦК України.

Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17- ц (провадження № 61-17641св19) вказано, що: «статтями 34, 71 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Отже, потрібно розрізняти ситуації, коли майно, зареєстроване за одним із подружжя на праві власності, є об`єктом права спільної сумісної власності, та коли таке майно, є особистою власністю одного із подружжя. Після смерті одно із подружжя, відкривається спадщини тільки на майно, яке належало спадкодавцю особисто, відповідно частка іншого із подружжя у об`єкті, який є спільним сумісним майно, не входить до складу спадщини. Отже, той з подружжя, хто є живим, реалізуючи свої права як спадкоємець, має право подати заяву про прийняття спадщини (чи відмови у її прийнятті), а також заяву про видачу свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положенням ст.10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України,законів України,міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Відповідачем не визнається за позивачем право власності на недоотриману пенсію спадкодавця ОСОБА_2 , на яку с ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право власності на частку недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 у сумі 142473,92 грн.

На частку недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_1 отримала свідоцтво про власності, на вказану суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 відповідачем надано нотаріусу відомості про недоотриману пенсію, без чого нотаріус був би позбавлений можливості видати свідоцтво про право власності.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 набула права власності на частку недоотриманої пенсії померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджено Свідоцтвом про право власності, виданого 13 липня 2023 року, державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Сальніковою З.В. відповідно до законодавства України, тому ці кошти в сумі 71236,96 грн. (142473,92 грн. /2) повинні бути виплачені позивачу, як майно, яке є власністю ОСОБА_1 .

Виплатити в добровільному порядку зазначену заборгованість відповідач відмовляється, що підтверджено відповідачем у наданому ним листі.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн. Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, тому, за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Павел Ольга Юріївна до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії спадкодавця - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в розмірі 71236,96 грн. (сімдесят одна тисяча двісті тридцять шість грн. 96 коп.), які належать їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого 13 липня 2023 року, державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, Сальніковою З.В. за №5-596.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили пі сля закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 11 січня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва