Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Харечка С.П.,
при секретарі Литвиненко В.М.,
з участю представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів,-
Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконує покладений на нього обов`язок утримувати свою дитину, брати участь у її вихованні, у її догляді та становленні. Позивач самостійно опікується інтересами і потребами дитини, слідкує за її розвитком та здоров`ям дитини, забезпечує усім необхідним одягом, харчуванням та іншими речами для розвитку. Станом на сьогодні доньці виповнилося 14 років. У цьому віці відбувається становлення її особистості, що потребує значних матеріальних витрат на забезпечення особистих засобів догляду, на купівлю змінного одягу відповідно до сезону, на купівлю медикаментів, у разі захворювання дитини, на профілактичні огляди лікарями, на купівлю вітамінних комплексів для забезпечення імунного захисту організму доньки. Крім того зазначає, що значні витрати у цьому році були понесені на ремонт дитячої кімнати та омеблювання такої кімнати. Однак, відповідач не бажає розуміти цих обставин та брати свою участь у таких затратах на дитину, а 900 грн. які стягуються на підставі рішення суду не покривають такі витрати. Окрім того, позивач вважає, що розмір аліментів, які йдуть на забезпечення доньки має бути прив`язаним до частки від доходу батька дитини.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що рішенням від 07 грудня 2009 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 вересня 2010 року у цивільній справі №2-5096/10 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21.09.2010р. у справі №2-9719/10 зменшено розмір аліментів, які стягувались з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6 , з 1/4 частини заробітку на 500 гривень, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 18 липня 2017 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 18 липня 2017 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_8 ».

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2017 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_6 з 500 грн. на 900 (дев`ятсот) грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини.

Нормою ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом наведеної норми суд визначає аліменти у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором одержувача аліментів, і водночас змінює спосіб стягнення аліментів за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, - визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, Сімейний кодекс України встановлює підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Суд вважає, що з врахуванням всіх обставин в сукупності в позивача є всі підстави для зміни розміру аліментів, з урахуванням інфляції та зміни рівня життя, а відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде достатнім для забезпечення дитині належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, відповідатиме чинному законодавству.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07.12.2017 року у справі №569/15940/17 та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Харечко С.П.