ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/591/23 Номер провадження 22-ц/814/1872/24Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Абрамова П.С., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Пак» про виправлення запису у трудовій книжці, витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Пак» (далі ТОВ «Атлант-Пак») про виправлення запису у трудовій книжці, витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначено, що з 01 вересня 2021 року позивач працювала у відповідача на посаді офіс-адміністратора. У зв`язку зі збройною агресією росії проти України, ОСОБА_1 була змушена переїхати у Полтавську область та зареєструватися як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

Згодом позивач дізналася, що 31 травня 2022 року відповідач її звільнив із займаної посади на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, однак заяву про звільнення позивач не писала, тому вважає звільнення без належних на те правових підстав. Крім того, розрахунок при звільненні не було здійснено, копію наказу про звільнення, а також трудову книжку не було видано.

Після звернення представника позивача до відповідача щодо отримання довідки про належні суми виплат при звільненні, а також з проханням надіслати засобами поштового зв`язку трудову книжку працівника та копію наказу про звільнення, відповідачем у грудні 2022 року на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано 2144,85 грн, однак довідка про належні останній суми виплати при звільненні, копія наказу про звільнення та трудова книжка надіслані не були.

У березні 2023 року позивач та її представник звернулися із претензією щодо видачі трудової книжки та копії наказу про звільнення, однак отримавши вказану претензію, відповідач станом на подання позовної заяви відповідь не надіслав, трудову книжку та копію наказу про звільнення не видав, чим порушив трудові права працівника.

У зв`язку з вищевказаним, з уточненням позовних вимог, позивач прохала суд: зобов`язати ТОВ «Атлант-Пак» видати ОСОБА_1 копію наказу про звільнення, а також трудову книжку, надіславши їх за адресою: адвокатське об`єднання «Маліннікова, Курбала та партнери», АДРЕСА_2 , відділення зв`язку №3, а/с 1701; стягнути з ТОВ «Атлант-Пак» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу у розмірі 141517,39 грн; зобов`язати ТОВ «Атлант-Пак» внести запис у трудову книжку про звільнення ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року.

Короткий зміст заочного рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Атлант-Пак» про виправлення запису у трудовій книжці, витребування трудової книжки та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Атлант-Пак» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку видачі трудової книжки за період з 23 лютого 2022 року по 11 травня 2023 року в сумі 101644,13 грн.

Стягнуто з ТОВ «Атлант-Пак» на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із заочним рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року не погодилася ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохала суд скасувати заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року та ухвалити нове, яким: стягнути з ТОВ «Атлант-Пак» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу у розмірі 141517,39 грн; зобов`язати ТОВ «Атлант-Пак» повернути ОСОБА_1 копію наказу про звільнення та її трудову книжку.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення не відповідає обставинам справи та є прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 зазначає, що відповідач не здійснив жодних дій для проведення повного розрахунку з позивачем при її звільненні.

Крім того, місцевим судом не було надано правової оцінки наявним у справам доказам та незаконно відмовлено у задоволенні клопотання про збільшення позовних вимог позивача.

Звернуто увагу на порушення місцевим судом розумних строків розгляду справи, що й призвело до подання клопотання про збільшення позовних вимог.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Представник позивача адвокат Піддубний Д.І. під час судового засідання підтримав подану до суду апеляційну скаргу та прохав її задовольнити з підстав, що у ній наведені.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується учасниками справи, що ОСОБА_1 з 01 вересня 2021 року працювала у ТОВ «Атлант-Пак» на посаді офіс-адміністратора.

У зв`язку зі збройною агресією росії проти України, ОСОБА_1 була змушена переїхати у Полтавську область та зареєструвалася як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Згодом позивач з`ясувала, що 31 травня 2022 року відповідач звільнив її із займаної посади на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України. Розрахунок при звільненні не здійснив, копію наказу про звільнення, а також трудову книжку не видав.

22 грудня 2022 року позивач та представник позивача звернулись до роботодавця з метою отримання довідки про належні ОСОБА_1 суми виплат при звільненні (а.с. 20-21).

05 січня 2023 року ТОВ «Атлант-Пак» направило на адресу позивача лист, до якого було долучено довідку про нараховані та виплачені суми: розрахунковий лист за лютий 2022 року, згідно якого ОСОБА_1 було виплачено 6729,32 грн, з яких за першу половину лютого 2022 року 4045,12 грн, за другу половину лютого 2022 року 539,35 грн, компенсація за невикористані дні щорічної відпустки за період з 01 вересня 2021 року по 23 лютого 2022 року 2144,85 грн; довідку про отримані доходи, згідно якої ОСОБА_1 на посаді офіс-адміністратора отримала дохід за період з 01 вересня 2021 року по 28 лютого 2022 року у розмірі 38295,00 грн. Крім того, зауважено, що звільнення ОСОБА_1 31 травня 2022 року згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України відбулося на підставі наказу №6-86 від 31 травня 2022 року (а.с. 27-29).

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо видачі копії наказу про звільнення та трудової книжки

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що 31 травня 2022 року відповідач її звільнив із посади офіс-адміністратора на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України, однак наказу про своє звільнення та трудової книжки вона не отримувала, її листи з проханням направити їх за допомогою засобів поштового зв`язку не були виконані роботодавцем, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з позовом.

Згідно зі статтею 47 КЗпП України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 05 лютого 2021 року № 1217-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» установлено, що включення Пенсійним фондом України до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутніх відомостей про трудову діяльність працівників здійснюється протягом п`яти років з дня набрання чинності цим Законом на підставі відомостей, поданих страхувальником або застрахованою особою у порядку та строки, встановлені Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин. Після завершення цих робіт наявні трудові книжки видаються працівникам особисто під підпис. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати належно оформлену трудову книжку працівнику, з яким укладено трудовий договір до набрання чинності цим Законом та який звільняється до завершення процедури включення до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутніх відомостей про трудову діяльність, у день звільнення.

Статтею 48 КЗпП України передбачено, що порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Слід зауважити, що Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція), як акт нижчої юридичної сили, має застосовуватися у тій частині, яка не суперечить нормам, зокрема КЗпП України, як акту вищої юридичної сили.

Так, зокрема, пунктом 4.1. Інструкції передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника (пункт 4.2. Інструкції).

Оскільки трудова книжка є персоніфікованим документом, який належить працівнику, то у випадку її знаходження у роботодавця на момент звільнення працівника, такий документ має бути повернутий останньому.

З огляду на вищевказані правові норми, заявлені позовні вимоги позивача, а також відсутність доказів повернення відповідачем ОСОБА_1 належної їй трудової книжки, колегія суддів вважає, що позов у частині зобов`язання ТОВ «Атлант-Пак» видати ОСОБА_1 копію наказу про звільнення, а також трудову книжку, надіславши їх за адресою: адвокатське об`єднання «Маліннікова, Курбала та партнери», АДРЕСА_2 , відділення зв`язку №3, а/с 1701, підлягає задоволенню.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки

У поданій позовній заяві, з урахуванням уточнень, ОСОБА_1 прохала суд, у тому числі, стягнути з ТОВ «Атлант-Пак» на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу у розмірі 141517,39 грн.

З набранням чинності Закону України від 05 лютого 2021 року № 1217-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі» (10 червня 2021 року) та після закінчення перехідного періоду, паперова трудова книжка фактично втрачає статус обов`язкового документу, але працівники, які хочуть отримувати відомості про трудову діяльність саме в паперовій формі зможуть користуватися й надалі такою можливістю.

Разом з цим, оскільки з 10 червня 2021 року почав діяти Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі», який передбачає впровадження обліку трудової діяльності працівника в електронній формі та який скасовує матеріальну відповідальність роботодавця за невидачу трудової книжки, але відповідні зміни до Інструкції внесені не були, тобто існує колізія чи конфлікт між нормами КЗпП України та Інструкцією, її пріоритет в застосуванні мають саме норми Кодексу України (в даному випадку КЗпП України), як основного акту трудового законодавства, з огляду на правову позицію, викладену у рішенні Конституційного Суду України, згідно якої конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному (абзац п`ятий пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 жовтня 1997 року № 4-зп).

На час виникнення спірних правовідносин, з огляду на зміни, які були внесенні у зв`язку з ухваленням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі», частина п`ята статті 235 КЗпП України передбачала, що у разі затримки видачі копії наказу (розпорядження) про звільнення з вини роботодавця працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Відтак, у зв`язку з ухваленням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обліку трудової діяльності працівника в електронній формі», діючим на момент виникнення спірних правовідносин законодавством були скасовані правові підстави для застосування матеріальної відповідальності роботодавця при затримці видачі трудової книжки.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України одним з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Отже, з урахуванням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки не відповідають нормам права, які діяли на час виникнення спірних правовідносин.

Однак колегія суддів зауважує, що принцип заборони повороту до гіршого відомий ще з часів римського права та існував у зв`язку із іншим правилом - tantum devolutum quantum appellatum (скільки скарги, стільки і рішення).

Правило заборони повороту означає недопустимість погіршення становища сторони, яка оскаржує судове рішення. Тобто, особа, яка оскаржує судове рішення, не може потрапити в гірше становище, порівняно із тим, що така особа досягнула в попередній інстанції в результаті своєї ж скарги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повноваження суду апеляційної інстанції визначено статтею 374 ЦПК України, згідно пункту другого частини першої якої за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційний суд має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевказане, заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у частині витребування копії наказу про звільнення та трудової книжки слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати ТОВ «Атлант-Пак» видати ОСОБА_1 належні їй копію наказу про звільнення, а також трудову книжку, надіславши їх за адресою: адвокатське об`єднання «Маліннікова, Курбала та партнери», АДРЕСА_2 , відділення зв`язку №3, а/с 1701.

Оскільки місцевим судом під час вирішення питання щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки було допущено порушення норм матеріального права, однак відповідачем не було оскаржено рішення суду першої інстанції, то у вказаній частині заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в резолютивній частині щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки - залишити без змін.

В іншій частині заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року слід залишити без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, ухвалює нове судове рішення, він відповідно, змінює розподіл судових витрат.

Оскільки суд апеляційної інстанції частково задовольняє апеляційні вимоги ОСОБА_1 , то заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у частині стягнення судового збору підлягає зміні, шляхом стягнення з ТОВ «Атлант-Пак» на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2147,20 грн замість стягнутих 1073,60 грн.

Крім того, слід стягнути з ТОВ «Атлант-Пак» на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у частині витребування копії наказу про звільнення та трудової книжки скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант-Пак» видати ОСОБА_1 копію наказу про звільнення, а також трудову книжку, надіславши їх за адресою: адвокатське об`єднання «Маліннікова, Курбала та партнери», АДРЕСА_2 , відділення зв`язку №3, а/с 1701.

Заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року в резолютивній частині щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки - залишити без змін.

Заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року у частині стягнення судового збору змінити, стягнувши з товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Пак» на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2147,20 грн замість стягнутих 1073,60 грн.

В іншій частині заочне рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 січня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант-Пак» на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 квітня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді П.С. Абрамов

О.О. Панченко