Справа № 755/3031/2024
Провадження № 2/201/2193/2024
УХВАЛА

про передачу справи на розгляд іншому суду

28 березня 2024 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Федоріщев С.С., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Бориспільської міської ради Київської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2024 року з Дніпровського районного суду м. Києва до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Бориспільської міської ради Київської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Бориспільської міської ради Київської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини було передано до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, за територіальною підсудністю.

Направляючи справу для розгляду до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, суд виходив з того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду м. Маріуполя, підсудність справ якого розпорядженням Верховного суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 було змінено на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Разом із тим, дослідивши матеріали цивільної справи, приходжу до висновку, що справу слід повернути до Дніпровського районного суду м. Києва, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як вбачається з наданої відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 513818 від 28 березня 2024 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Приморського району м. Маріуполя.

Отже, на буд. АДРЕСА_1 розповсюджується юрисдикція Приморського районного суду м. Маріуполя.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що справа помилково направлена до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, за яким, відповідно до розпорядження Верховного суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 було закріплено підсудність Жовтневого районного суду м. Маріуполя.

Частинами 1 та 2 ст.32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, до якого вона надіслана.

При цьому, слід зазначити, що у даному випадку відсутній спір щодо підсудності справ між судами.

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; нормативно-правовий акт, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Враховуючи недопустимість порушення правил підсудності, а також той факт, що приймаючи до провадження вказану цивільну справу, суд, до якого направлено справу з порушенням правил підсудності, позбавляє сторін провадження права на розгляд справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, не допускаючи спору про підсудність справ між судами, вважаю за необхідне повернути дану цивільну справу до Дніпровського районного суду м. Києва, як помилково направлену Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 7 ст. 147 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Приморського районного суду м. Маріуполя на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.31 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Бориспільської міської ради Київської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, повернути до Дніпровського районного суду м. Києва, як помилково направлену до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Передача справи на розгляд іншого суду здійснюється не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя С.С. Федоріщев