Справа № 301/4397/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" січня 2024 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Симканич О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Зарічанської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до виконавчого комітету Зарічанської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , про що видано свідоцтво про смерть.

Після смерті бабусі відкрилася спадщина на все її майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки загальною площею 0,3818 га: 0,0514 для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,0358 га, 0,1844 га та 0,1102 га для ведення особистого селянського господарства, що належали покійній бабусі на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК №011627, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №305.

До смерті бабуся заповіт щодо розпорядження своїм майном не залишила, але завжди казала, що все те, що буде їй належати на момент смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належні їй земельні ділянки заповідає позивачу, своєму внуку, ОСОБА_1 .

На момент смерті бабусі ОСОБА_3 разом з нею були зареєстровані та проживали: мати позивача ОСОБА_4 , його батько ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 та його брати - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Мати позивача ОСОБА_2 проти оформлення спадщини за позивачем не заперечує, про що свідчить її заява, наявна в матеріалах справи.

Згідно записів погосподарських книг вищезазначений спадковий будинок на день смерті належав бабусі позивача ОСОБА_3 , що підтверджується випискою з погосподарської книги №566/10-39 від 07.121.2023 року, а після її смерті позивачу, як особі, яка фактично прийняла спадщину. Земельні ділянки, як до так після її смерті обробляє та збирає врожай позивач, тобто ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину.

При зверненні до приватного нотаріуса після смерті бабусі позивачу було відмовлено, у зв`язку із відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на житловий будинок та він не має можливості підтвердити факт родинних зв`язків, так як у мами позивача у свідоцтві про народження та свідоцтві про одруження прізвище вказано « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть бабусі « ОСОБА_3 », а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а подав заяву, якою позов підтримав, просив його задовольнити, справу розглянути у його відсутності (а. с. 38).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, а подала заяву, якою позов визнала, справу просила розглянути у її відсутності (а. с. 40).

Представник відповідача - голова Зарічанської сільської ради Васько М. в судове засідання не з`явився, а подав заяву, в якій не заперечили проти визнання права власності за позивачем, справу просив розглянути без участі їх представника (а. с. 45).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3 , про що виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Іршавського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 23 (а. с. 14).

Після смерті бабусі відкрилася спадщина на все її майно, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки загальною площею 0,3818 га: 0,0514 для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,0358 га, 0,1844 га та 0,1102 га для ведення особистого селянського господарства, що належали покійній бабусі на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК №011627, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №305 (а. с. 21).

До смерті бабуся заповіт щодо розпорядження своїм майном не залишила, але завжди казала, що все те, що буде їй належати на момент смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належні їй земельні ділянки заповідає позивачу, своєму внуку, ОСОБА_1 .

На момент смерті бабусі ОСОБА_3 разом з нею були зареєстровані та проживали: мати позивача ОСОБА_4 , його батько ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_1 та його брати - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , що стверджується копією довідки виконавчого комітету Зарічанської сільської ради № 565/10-39 від 07.12.2023 року (а. с. 19). Мати позивача ОСОБА_2 проти оформлення спадщини за позивачем не заперечує, про що свідчить її заява (а. с. 18).

Згідно записів погосподарських книг вищезазначений спадковий будинок на день смерті належав бабусі позивача ОСОБА_3 , що підтверджується випискою з погосподарської книги №566/10-39 від 07.121.2023 року (а. с. 20), а після її смерті позивачу, як особі, яка фактично прийняла спадщину. Земельні ділянки, як до так після її смерті обробляє та збирає врожай позивач, тобто ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину.

При зверненні до приватного нотаріуса після смерті бабусі позивачу було відмовлено, у зв`язку із відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на житловий будинок та він не має можливості підтвердити факт родинних зав`язків, так як у мами позивача ОСОБА_2 у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 28.07.1960 року (а. с. 17) та свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 29.01.1979 року (а. с. 17) прізвище вказано « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть бабусі ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 13.04.2009 року (а. с. 14) - « ОСОБА_3 ».

На замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_10 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 22-29).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1225, 1228, 1268, 1270 ЦК України, ст. 81 ЗК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на:

житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельні ділянки загальною площею 0,3818 га - 0,0514 для будівництва та обслуговування житлового будинку, 0,0358 га, 0,1844 га та 0,1102 га для ведення особистого селянського господарства, що належали ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗК №011627, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №305.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М. М. Золотар