Справа №551/1113/21
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" березня 2024 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Кулик Н.В.,
за участю секретаря судових засідань Курінної Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області заяву адвоката Овчаренко Ярослави Олександрівни щодо винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Агроекологія » про розірвання договору оренди земельної ділянки, -
Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 16 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено, договір оренди землі від 06 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПП « Агроекологія », який зареєстрований у Шишацькому ВО Миргородського РВ « Центр ДЗК », про що у Державному реєстрі земель 12 травня 2009 року вчинено запис № 71, розірвано.

У відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України вирішено питання судових витрат, що складаються з сплати судового збору.

22 лютого 2024 року представник позивача - адвокат Овчаренко Я.О. через систему « Електронний суд » подала клопотання з проханням ухвалити додаткове рішення щодо понесених ОСОБА_1 судових витрат на правову допомогу у загальному розмірі 46 000 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року заяву представника позивача - адвоката Овчаренко Я.О. про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та доведено до відому учасників справи, що її розгляд відбудеться у порядку письмового провадження без виклику останніх о 13 год. 00 хв. 11 березня 2024 року ( а. с. 14 ).

28 лютого 2024 року представник відповідача - адвокат Мельников Д.О. через систему « Електронний суд » подав заяву про виправлення описки в ухвалі суду від 27 лютого 2024 року ( а. с. 16 ).

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року у задоволенні заяви представника ПП « Агроекологія » - адвоката Мельникова Д.О. про виправлення описки в ухвалі суду від 27 лютого 2024 року відмовлено ( а.с. 19 ).

08 і 11 березня 2024 року від адвоката Мельникова Д.О. на адрес суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у відкритому судовому засіданні ( а. с. 61 - 62, 65 - 66, 68 - 69 ).

11 березня 2024 року на адресу суду від адвоката Мельникова Д.О. надішли заяви про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 1 000 грн. 00 коп. та постановлення окремої ухвали щодо виявлення плагіату під час складання позовної заяви ( а. с. 25 - 26 ), а також заява про відмову у задоволенні заяви щодо постановлення додаткового рішення ( а.с. 52-55 ).

Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату та час її розгляду.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного.

Так, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Зважаючи на те, що суд не вбачав необхідності у виклику сторін, прийняв рішення про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у письмовому провадженні, довівши до відому останніх про місце, дату та час розгляду справи.

З огляду на вказані обставини, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання адвоката Мельникова Д.О. про ухвалення додаткового рішення у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Цивільним процесуальним законом визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі.

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів / договорів, рахунків тощо /. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Наявними в справі письмовими доказами підтверджується, що представником позивача вищенаведені вимоги закону дотримані, оскільки нею до закінчення судових дебатів було зроблено заяву про стягнення витрат за професійну правничу допомогу, а докази про судові витрати подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

Представник відповідача у поданій заяві заперечував щодо задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, зокрема, посилаючись на фактичність таких витрат.

Суду не надано документів, що свідчать про оплату гонорару адвоката, не дивлячись на те, що за умовами укладеного договору між Овчаренко Я.О. та ОСОБА_1 визначено, що оплата гонорару адвоката здійснюється протягом 3 банківських днів з моменту виставлення адвокатом рахунку-фактури клієнту шляхом перерахування грошових коштів клієнтом на розрахунковий рахунок адвоката. Такий рахунок був виписаний Овчаренко Я.О. 20 лютого 2024 року ( а. с. 7 ) , однак дані про його оплату ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, суд вважає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат заявлена до стягнення сума гонорару успіху в розмірі 5000 грн.00 коп. не може оцінюватись судом виходячи суто з такої домовленості сторін у договорі про надання правничої допомоги, а повинна оцінюватись на предмет її пропорційності, необхідності, неминучості порівняно з фактично понесеними витратами на правничу допомогу.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат (відшкодування їх за рахунок іншої сторони) у формі «гонорару успіху», суд повинен виходити не з договору між адвокатом та клієнтом, який створює саме для них права та обов`язки, та погодженого ними розміру гонорару (в даному випадку вирахуваного ними у відсотковому співвідношенні від суми незадоволених позовних вимог), а й з пропорційності цих витрат фактично понесеним судовим витратам, безпосередньо пов`язаним з розглядом справи, які визначені адвокатом та оцінені судом, зокрема з точки зору складності цієї справи та розумної необхідності цих судових витрат для даної справи. Адже саме розмір витрат, понесених відповідачем на фактично надані реальні та неминучі послуги на правничу допомогу, і саме з метою досягнення певного правового результату вирішення конфлікту сторін - відмови позивачеві у позові, кореспондується з витратами, які має право відшкодувати на свою користь відповідач як судові витрати, понесені ним на сплату гонорару успіху, за рахунок позивача.

Враховуючи наведене та визначені, зокрема, частиною ч. 4 ст. 137 ЦПК України критерії для здійснення розподілу судових витрат, безпосередньо та причинно пов`язаних з розглядом справи на підставі акту прийому-передачі наданої правничої допомоги адвокатом Овчаренко Я.О. та позивачем ОСОБА_1 від 20 лютого 2024 року, суд дійшов висновку, що розумним та справедливим у даному випадку буде стягнення з ПП « Агроекологія» на користь останнього витрат у формі «гонорару успіху» в розмірі 15 000 грн.

Зважаючи на вимоги ст. 262 ЦПК України, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статями 137, 141, 264, 270 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву адвоката Овчаренко Ярослави Олександрівни щодо винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства « Агроекологія » про розірвання договору оренди земельної ділянки, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства « Агроекологія », , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , судові витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 ( п`ятнадцять тисяч ) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини заяви, - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: