Провадження № 2/761/998/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`янчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської РДА у м. Києві, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА у м. Києві про визначення порядку спілкування з дитиною,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом відповідачки, в якому просить зобов`язати останню не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити відповідний порядок його участі у вихованні дитини; зобов`язати відповідачки повідомляти його про зміну свого місця проживання з дитиною у письмовій формі, шляхом направлення офіційного листа за допомогою сервісу «Нова Пошта» на його адресу не пізніше, ніж за 10 календарних днів до фактичної зміни місця проживання.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2021 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою суду від 11.10.2021 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23.11.2021 було відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

В подальшому, в ході розгляду справи, 19.02.2024 через канцелярію суду позивач подав заяву про відмову від позову в порядку п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, ст. 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі йому відомі та зрозумілі. Крім того, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка до судового засідання не з`явилася, сповіщалася належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляла.

Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації - до судового засідання не з`явився, відповідно до поданого клопотання просив розглянути справу за його відсутності.

Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації - до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв. При цьому 3-я особа належним чином була повідомлена про місце та час розгляду справи.

Суд, дослідивши заяву про відмову від позову, дійшов висновку про прийняття відмови від позову та закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Нормативне визначення принципу диспозитивності надає сторонам право вільно розпоряджатися предметом спору і процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відмова позивача від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу. Причини відмови від позову, з урахуванням принципу диспозитивності, не повинні оцінюватися судом.

Відповідно до частини 3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Виходячи з вимог п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин, виходячи з того, що позивач відповідно до положень ст. ст. 49, 255 ЦПК України відмовився від позову, відмова не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, а також, враховуючи що відмова від позову є правом позивача, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі йому зрозумілі, відсутні підстави не прийняти відмову позивача від позову, суд дійшов висновку, що зазначену заяву слід задовольнити, а провадження у цій справі закрити.

Керуючись ст. 49, 206, 255, 256 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позову - задовольнити.

Прийняти відмову від позову у цивільній справі № 761/35507/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-ті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської РДА у м. Києві, Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА у м. Києві про визначення порядку спілкування з дитиноюта закрити провадження у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н.В. Сіромашенко