Справа №443/471/23
Провадження №2/443/28/24
УХВАЛА

судового засідання

22 лютого 2024 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Сливки С.І.

за участю секретаря - Кушнір М.І.,

представника позивача адвоката Лешеги В.В.,

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Худоби Г.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жидачеві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

в провадженні Жидачівського районного суду Львівської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

В судовому засіданні представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №443/471/23, мотивуючи тим, що у провадженні Жидачівського районного суду Львівської області перебуває справа №443/470/23 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та ця справа стосується спадкового майна подружжя ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка пережила свого чоловіка та мала право на обов`язкову частку у спадщині.

Як видно із поданого клопотання представником відповідача допущено описку у номері справи, до вирішення якої просить зупинити провадження у даній справі, однак як видно із змісту заявленого клопотання фактично просить зупинити провадження до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Відповідачі в судовому засіданні підтримали представника відповідача.

Представник позивача заперечив проти зупинення у справі, оскільки предмети спору у справах є різними.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання, суд доходить до таких висновків.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов?язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК України, суд зупиняє провадження у справі, лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Отже підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення у ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Відповідно до пункту 33постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 6 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Ознайомившись із мотивами клопотання про зупинення провадження у даній справі, суд вважає, що підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі, передбачені положеннями ч.1 ст. 251 ЦПК України, відсутні, оскільки зазначені у клопотанні мотиви неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом не свідчать про об`єктивну неможливість розгляду даної справи, оскільки предмети позовів є різними, так як справа №443/471/23 стосується майна покійної ОСОБА_12 , що належало їй на праві спільної часткової власності та щодо якого в тому числі останньою було складено заповіт в користь ОСОБА_3 .

Відтак, відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.251 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.І. Сливка