Справа № 149/3332/23
Провадження №2/149/101/24
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.01.2024 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревича М. Г.,

при секретарі Паламарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до судового наказу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.01.2018 ухвалено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.12.2017 року та до досягнення дітьми повноліття. На даний момент донька ОСОБА_5 вже є повнолітньою. А донька ОСОБА_6 потребує матеріальної допомоги від батька, який спроможний її надавати. Отримуваних позивачкою доходів є недостатніми для оплати за навчання та проживання, придбання одягу, харчування та інше. Також позивачкою для доньки було придбано ноутбук вартістю 21999 грн., 1/2 частини вартості складає 10999,50 грн. Даний ноутбук позивачкою було придбано за власні кошти, а відповідач не надає будь-яких коштів на додаткові витрати. А тому, враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку, а стягуваний розмір аліментів не покриває витрат на утримання доньки, позивачка просить змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів з 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину та стягнути стягнути додаткові витрати на придбання ноутбука одноразово в розмірі 10999,50 коп.

Ухвалою суду від 17.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження з викликом учасників.

Позивачка до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій зазначив, що продовжує сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_5 , як на повнлітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому просить зменшити розмір аліментів на дочку ОСОБА_6 до 1/6 частини, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат не визнає, скільки між ним та позивачкою була дмовленість, що він купляє ноутбук за власні кошти для дочки ОСОБА_5 , а позивачка зобов"язалася куапити ноутбук за власні коштми для дочки ОСОБА_6 . Просить справу розглянути без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , батьком якої в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2 , а матір`ю - ОСОБА_1 (копія на а.с. 8).

30.01.2018 за судовим наказом стягнено з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 27.12.2017 року та до досягнення дітьми повноліття (копія на а.с. 16).

Довідкою Вінницького державного педагогічного університету ім. М. Коцюбинського № 0133 від 29.09.2023 підтверджено, що ОСОБА_4 навчається на 1 курсі, термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, плата за рік становить 24000 грн. (копії на а.с. 10-12).

Відповідно до податкової накладної № 303777180 від 19.02.2023 підтверджено, що ОСОБА_1 придбала ноутбук Леново, вартість якого 21999 грн. (копія на а.с. 14).

Щодо вимоги про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин.

Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на те, що її доходу не вистачає на повноцінне утримання доньки, відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини у мінімальному розмірі, встановленому статтею 182 СК України. Окрім того, з часу присудження аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини істотно зріс прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, рівень життя значно подорожчав, а також суд враховує пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, також суд бере до уваги, що відповідач продовжує сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_5 , як на повнлітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не заперечує щодо зміни способу стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину підлягають частковому задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

У заяві відповідач зазначив, що стягнення додаткових витрат на придбання ноутбука Леново одноразово в розмірі 10999,50 грн. позовні вимоги не визнає, оскільки в нього із позивачкою була усна домовленість, за якою вони вирішили, що доньці ОСОБА_5 він купує ноутбук, а доньці Дарії ноубук купує позивачка. Свою домовленість відповідач виконав, тому у суду відсутні підстави для задоволення вимог у цій частині.

При цьому, за змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 84, 180-185, 192 СК України, ст.ст. 5, 81, 141, 263-265, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які згідно судового наказу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 30.01.2018 у справі № 149/137/18 стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягувати аліменти в розмірі 1/6 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою - АДРЕСА_1 ) судові витрати - судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Михайло ВОЙНАРЕВИЧ