провадження №6/175/439/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Дебт Форс» звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні № 68127264 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , відкритого 12 січня 2021 року на підставі виконавчого напису нотаріуса № 81744 від 12 червня 2021 року.

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 183/4196/21, оскільки тільки в ЦПК України врегульовано правило заміни сторони виконавчого провадження, порушеного через необхідність виконання рішення «несудового» органу, можна зробити такий висновок: заява про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису нотаріуса, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Перевіряючи підсудність даної справи Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статтею 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Тобто, питання заміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції з урахуванням положень частини другої статті 446 ЦПК України, тобто судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19.

Як вбачається з матеріалів заяви, місцем проживання боржника є: АДРЕСА_1 .

Так, пунктом 3-1 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції Закону України № 950-IX від 03 листопада 2020 року «Про внесення зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо територіальної юрисдикції місцевих судів на території України до прийняття закону щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів» визначено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX».

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на зміст матеріалів заяви про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса єдиним підтвердженим місцем виконання означеного виконавчого документу є остання відома адреса місця проживання боржника за виконавчим провадженням, яка розташована в межах територіальної юрисдикції саме що територіально належить до юрисдикції Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської, приходжу до висновку, що дана заява не підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області., а тому підлягає направленню для розгляду за підсудністю на підставі ст.10 ч.9, ст.31 ч.1 п.1, ст.446 ЦПК України до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За таких обставин, матеріали заяви відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України слід передати на розгляд до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача передати на розгляд Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.Г. Васюченко