Справа № 167/1245/23
Номер провадження 2/167/26/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сіліча І. І.,

з участю:

секретаря судового засідання Матвійчук Л. О.,

представника позивача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 до Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно

встановив :

Представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його вітчим ОСОБА_3 . Після смерті вітчима відкрилася спадщина на майно, а саме: право на земельну частку (пай) у землі, що знаходиться у власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства імені Мічуріна, Луцького (раніше Рожищенського) району Волинської області, та на яку він претендує, як спадкоємець четвертої черги за законом, так як за життя спадкодавець заповіту не залишив, спадкоємців першої черги не має. Разом з тим, відсутність документу, який би підтверджував факт його проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, не дозволяє йому отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому позивач, посилаючись на те, що він тривалий час спільно проживав з померлим, вели з ним спільне домашнє господарство, були пов`язані з ним спільним побутом, тому просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини та визнати за ним право власності на земельну частку (пай), розміром 3,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КСП імені Мічуріна, згідно сертифіката серії ВЛ № НОМЕР_3 від 12 травня 1997 року.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 15 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом шести днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 24 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено 21 грудня 2023 року о 09 год 00 хв. Витребувано у Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність чи відсутність спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 21 грудня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 03 січня 2024 року о 10 год 00 хв.

Представник позивача ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві та просив задовольнити. Судові витрати просив залишити за позивачем.

Представник відповідача Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, 21 грудня 2023 року на електронну адресу суду надіслала заяву в якій позов визнав та просив розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07 листопада 2006 року Березолуківською сільською радою Рожищенського районного Волинської області.

Із матеріалів справи судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай), згідно сертифіката серії ВЛ № НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Рожищенської районної державної адміністрації від 28 березня 1997 року № 108, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 12 травня 1997 року № 16624.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить захистити порушене право шляхом встановлення факту його спільного проживання з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю не менше п`яти років до моменту відкриття спадщини та визнання за ним права на спадкове майно.

Таким чином між сторонами виникли правовідносини із спадкування, які регулюються нормами права, що містяться в книзі 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст. 3 ч. 2 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

З довідок, виданих Копачівською сільською радою Луцького району Волинської області №48 від 08 лютого, №213 від 24 серпня 2023 року та № 265 від 06 листопада 2023 року встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 до дня своєї смерті постійно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з своєю цивільною дружиною ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та її сином ОСОБА_1 . Заповіт від ОСОБА_3 виконкомом Копачіської сільської ради Рожищенського району не посвідчувався. Спадкоємцем є ОСОБА_1 .

Факт постійного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Так, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 з 2006 року проживав в АДРЕСА_2 разом із вітчимом ОСОБА_3 та своєю матір`ю ОСОБА_4 . Позивач доглядав вітчима до дня його смерті та здійснив його поховання.

Свідоки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснили, що позивач до дня смерті ОСОБА_3 проживали в АДРЕСА_2 . Позивач доглядав вітчима.

Об`єктивні підставі ставити під сумнів показання вказаних свідків у суду відсутні.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини має для позивача юридичне значення, оскільки дає йому можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини після смерті вітчима.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 28 листопада 2023 року, відомості щодо спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у спадковому реєстрі відсутні.

Відповідно до довідки державного нотаріуса Луцької районної державної нотаріальної контори Кірічек О. Ю. від 09 жовтня 2023 року за № 968/01-16, позивач ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 в установлений законом шестимісячний строк, що передбачено ст. 1269 ЦК України в нотаріальні органи не подав, а одержати свідоцтво про право на спадщину може спадкоємець, який прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України(далі -ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Також згідно з п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Україною 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Водночас суд зауважує, що вимога про визнання права власності на земельну частку (пай) не відповідає вимогам закону, оскільки спадкодавцю належало право на земельну частку (пай), тобто право на умовну земельну частку в гектарах з відповідною грошовою оцінкою без виділення у загальному масиві земель, що не співпадає із поняттям права власності на земельну ділянку, оскільки останнє можливе лише щодо сформованої земельної ділянки.

Однак таке помилкове посилання позивача, на переконання суду, не впливає на підставність його позовних вимог в цій частині.

Із урахуванням встановлених доказів, приймаючи до уваги відсутність заперечень щодо задоволення позову зі сторони відповідача, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин та обставин справи, а саме, що позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив відмови від її прийняття, суд доходить висновку, що позов, в межах заявлених вимог, необхідно задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, згідно клопотання ОСОБА_1 судовий збір необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. 12, 81, 206, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 до Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП імені Мічуріна Луцького (колишнього Рожищенського району) Волинської області, площею 3,94 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № НОМЕР_3, виданого Рожищенською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження РДА від 28 березня 1997 року №108 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 16624 12 травня 1997 року.

Сплачений судовий збір залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 03 січня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Велимчаниця Іван Іванович, робоча адреса: м. Луцьк, вул. Ковельська, 1, а/с 20 Волинська область.

Відповідач: Копачівська сільська рада Луцького району Волинської області, місцезнаходження: с. Копачівка, вул. Першотравнева, 46 Луцький район Волинська область, .

Головуючий суддя І. І. Сіліч