Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Ужгородська міська рада, приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Борисова Олена Станіславівна про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

05.11.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просив суд встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , договору дарування квартири №1-7444, який був посвідчений і виданий Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою від 08.12.1993 на ім`я « ОСОБА_2 ».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

У встановлений законом строк він звернувся до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Бортової О.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, на підставі якої. 15 березня 2024 року було заведено спадкову справу за № 5/2024.

Однак, у процесі підготовки до видачі Свідоцтва про право на спадщину, нотаріус виявила невідповідність даних її батька, зазначених у свідоцтві про його смерть серії НОМЕР_1 із даними, зазначеними у Договорі дарування квартири за №1-7444, посвідчений Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою від 08.12.1993 року. Так, у Свідоцтві про його смерть у графі «прізвище» вказано « ОСОБА_3 », а у Договорі дарування квартири вказано прізвище « ОСОБА_4 ».

У зв`язку із цим, нотаріус Борисова О.С. повідомила його про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 з наведених вище підстав. Виправити цю помилку в теперішній час в позасудовому порядку неможливо, оскільки його батько помер, тому він вимушений звернутись до суду із вказаною заявою.

В судове засідання заявник та його представник не з`явились, однак представник заявника подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу в їх відсутність.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились. Від приватного нотаріуса Борисової О.С. надійшла заява, в якій вона просила суд розглянути справу в її відсутність.

Суд, дослідивши надані докази вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_2 його батьком записаний ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис №76.

Відповідно до договору дарування квартири від 08.12.1993 року ОСОБА_2 прийняв у дав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса Борисової О.С. №46/01-16 від 25.09.2024 року ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину у спадковій справі №5/2024 щодо померлого ОСОБА_2 , в зв`язку із неможливістю встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа.

Згідно довідки №55/01-16 від 29.10.2024 року приватного нотаріуса Борисової О.С. спадкова справ №5/2024 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем є його син ОСОБА_1 .

Згідно довідки характеристики №741 від 01.08.2024 року квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 31.12ю.2012 року була зареєстрована в КП БТІ м. Ужгорода 27.01.1994 року за ОСОБА_2 на підставі договору дарування.

Згідно листа Ужгородської міської ради №333 від 19.11.1993 року заперечень щодо дарування кооперативної квартири по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , ОСОБА_2 немає.

Із копії паспорта НОМЕР_3 видно, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , та був зареєстрований по АДРЕСА_3 07.04.1994 року.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Враховуючи наведене, аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що заявник ОСОБА_1 надав суду беззаперечні докази того, що договір дарування квартири №1-7444, який був посвідчений і виданий Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою від 08.12.1993 на ім`я « ОСОБА_2 » належить « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , Договору дарування квартири АДРЕСА_4 , який був посвідчений і виданий Першою Ужгородською державною нотаріальною конторою від 08.12.1993 на ім`я « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов