№ 207/5248/24
№ 2-з/207/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Бушанської О.В.

при секретарі Сердюк В.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про накладення арешту на автомобіль у справі

за позовом ОСОБА_1 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

до ОСОБА_3 , м.Кам`янське, Дніпропетровська область

про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Баглійского районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

31.10.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про накладення арешту на автомобіль, в якій заявник просить накласти арешт на автомобіль Toyota Prado дн НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_4 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_3 не намагався добровільно компенсувати позивачу збитки, а також ухиляється від отримання позову та явки до суду.

Позивач вважає, що з метою ефективного захисту його права на відшкодування збитків, які йому спричинені з вини ОСОБА_3 доцільним буде накласти арешт на автомобіль, яким ОСОБА_3 безпосередньо керував під час ДТП. Накладення арешту на автомобіль і оголошення в майбутньому автомобіля в розшук буде дієвим заходом щодо дисципліни і відповідальності перед судом і ефективним способом після вирішення даного позову.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує наступні обставини.

Частиною першою ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч.1 ст.10 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Частинами 1,2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі №381/4019/18 зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічна правова позиція наведене у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі №753/22860/17).

Зміст позовної заяви свідчить про те, що предметом спору у даній справі є вимога позивача до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд звертає увагу, позивача, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

Водночас, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль Toyota Prado дн НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , яка не є відповідачем у даній справі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги можливість порушення прав ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; відсутність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; недоведення позивачем ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову у цій справі у визначений позивачем спосіб.

Керуючись ст.149,150,152,153,260, 261, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення арешту на автомобіль - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.В.Бушанська