Справа № 296/3758/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2024 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Вечір В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26.11.2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2018 року у справі №296/3758/18 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 29.05.2008 у розмірі 91 982, 10 грн та 1762, 00 грн сплаченого судового збору.

07.08.2024 ОСОБА_1 звернувся з заявою про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2018 та в обгрунтування заяви зазначає, що про вказане рішення суду йому відомо не було, його копію він не отримував, також не отримував повістки про виклик до суду. Про вказане рішення відповідачу стало відомо 30.07.2024, коли він скачав додаток Дія та перевірив відносно себе відкриті виконавчі провадження та інформацію в Єдиному реєстрі боржників. Цього ж дня звернувся до Корольовського відділу Державної виконавчої служби у м. Житомирі, де йому повідомили про наявність боргу перед АТ КБ «ПриватБанк».

31.07.2024 заявник звернувся за правовою допомогою до адвоката Касянчука С.В., з яким укладено договір про надання правової допомоги.

01.08.2024 адвокат звернувся з клопотанням до Корольовського районного суду м. Житомира про видачу копії заочного рішення від 26.11.2018 у справі №296/3758/, яку 05.08.2024 отримано.

Враховуючи вищевикладене вважає даний факт належною підставою для поновлення терміну для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Ознайомившись зі змістом заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26.11.2018 року у справі №296/3758/18 вважає, що воно підлягає скасуванню виходячи з наступного.

АТ КБ «ПриватБанк» не надало суду жодних належних та достовірних доказів того, що відповідач заборгував грошові кошти зазначені як в позовній заяві ПАТ КБ «ПриватБанк», так і в результаті в судовому рішенні від 26.11.2018 року.

ПАТ КБ «Приват банк» на підтвердження боргу відповідача до суду подані: розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13.10.2010 року станом на 31.03.2018 року, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 13.10.2010 року станом на 31.03.2018 року; копія заяви позичальника, умови та правила надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою.

Однак вказані документи не можуть підтверджувати факт існування боргу відповідача перед Банком, оскільки розрахунок заборгованості не є первинним обліковим, бухгалтерським документом, не відповідає Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та відповідно не може доводити існування тих чи інших. фінансових операцій.

Крім того, таблиці з даними, які позиціонуються позивачем як розрахунок заборгованості за своєю суттю розрахунком не є. Вони є переліком, жодним чином непідтверджених даних з яких неможливо встановити, яким чином банк нарахував заборгованість, за кредитом загальною сумою 91 982 грн 10 коп.

Також, копія анкети-заяви позичальника не може підтверджувати існування боргу, оскільки вона є лише пропозицією укласти договір (офертою) в розумінні Цивільного кодексу України і для укладення договору обов`язковим елементом процедури такого укладення є прийняття цієї пропозиції (акцепт), відсутність якого підтверджується матеріалами справи.

Вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (13.10.2010 року) до моменту звернення до суду із позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Правила - надання банківських послуг та тарифи мають мінливий характер, тому визначити, яка саме редакція правил та. тарифів діяла на момент підписання заяви є нереальним.

На сайті АТ КБ «ПриватБанк» (за посиланням https ://priyatbank,ua/terms) міститься вкладка «Архів договорів», з аналізу якої вбачається, що умови та правила кредитування змінювалися Банком щомісяця.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приват Банку з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших, встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових, заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначає, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного поговору, укладеного між сторонами 13.10.2010 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави стверджувати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене просить суд відмовити в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 26.08.2024 заяву про перегляд заочного рішення призначено до розгляду (а.с.90).

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.91, 93-94, 97).

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.92, 96, 98).

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Щодо поновлення строку звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, то слід зазначити, що відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідачем копію рішення отримано 05.08.2024, а 07.08.2024 до суду була подана заява про перегляд заочного рішення, тому, оцінивши причини пропуску процесуального строку, зазначені відповідачем, суд вважає їх поважними та вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з заявою.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох умов.

Згідно ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Як вбачається з матеріалів справи згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.89).

На адресу саме зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача у справі ОСОБА_1 судом направлялися судові повістки про виклик до суду, які поверталися до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання (а.с.47-48).

При цьому суд звертає увагу, що з поданої заяви про перегляд заочного рішення від 07.08.2024 (а.с.74-79) вбачається, що адресою місця свого проживання відповідач також зазначає АДРЕСА_1 , що збігається із адресою, зазначеною у позові, за якою направлялися судові повістки про виклик у судове засідання.

Доказів про поважність причин неявки у судові засідання 12.09.2018, 26.11.20218 відповідачем не надано як під час розгляду справи, так і під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Однак відповідач жодних належних і допустимих доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, суду не надав.

Отже визначені ч.1 ст.288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26.11.2018 року відсутні, тому заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.286, 287 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26.11.2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. М. Анциборенко