Справа № 152/1647/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 січня 2024 року м. Шаргород

Справа №152/1647/23

Провадження №2/152/41/24

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в м. Шаргороді в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.Виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з означеним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Мінністерства юстиції (м. Хмельницький) 16.07.2022 року за актовим записом №159.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2022 року вона уклала шлюб з відповідачем.

Від шлюбу вона та відповідач мають малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим між ними виникали сварки, конфлікти та суперечки, внаслідок чого спільне проживання та збереження сім`ї стало неможливим.

Позивач вважає, що шлюб існує формально, а збереження сім`ї є таким, що суперечить її інтересам, тому наполягає на розірванні шлюбу.

В судовому засіданні 14.12.2023 року у вступному слові та в заключному слові у судовому засіданні 15.01.2024 року позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, на розірванні шлюбу наполягає.

Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, оскільки перебування в шлюбі суперечить її інтересам, шкодить не тільки її здоров`ю через моральні переживання, але й інтересам малолітніх дітей, зокрема, її доньки від першого шлюбу та спільної з відповідачем дитини - сина ОСОБА_3 , оскільки відповідач часто приходить додому в стані алкогольного сп`яніння, влаштовує сварки, які відбуваються в присутності дітей, часто посеред ночі. Вона та відповідач проживають окремо понад сім місяців. Наданий судом строк для примирення не покращив її та відповідача стосунків, так як відповідач не змінив своєї поведінки. За час, наданий судом для примирення подружжя, вона з відповідачем не помирилася, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу.

2. Виклад заперечень відповідача

Відповідач ОСОБА_2 не скористався правом на подання відзиву на позов та не подав до суду відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм чинного ЦПК України, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 01.12.2023 року (а.с.19-20).

Разом з тим, в судовому засіданні 14.12.2023 року відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо розірвання шлюбу та заявив клопотання про надання строку для примирення з позивачем.

Так, у судовому засіданні 14.12.2023 року у вступному слові відповідач ОСОБА_2 пояснив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем та від спільного проживання у шлюбі у них народився син ОСОБА_3 . Між ним та позивачем дійсно відбуваються суперечки, сварки, виникають непорозуміння, але він бажає зберегти сім`ю, так як кохає позивача.

Таким чином, ОСОБА_2 скористався своїми правами відповідача, надав пояснення у вступному слові у судовому засіданні 14.12.2023 року, скористався правом заявляти клопотання та заявив клопотання про надання строку для примирення з позивачем, яке розглянуто судом та частково задоволено.

У призначене в наступному судове засідання для розгляду справи по суті, відповідач не прибув. При цьому, відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання (а.с.32).

З приводу неявки в судове засідання відповідача ОСОБА_2 та можливості продовження розгляду справи в його відсутності, суд вислухав думку позивача і постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про продовження розгляду справи у відсутності ОСОБА_2 через неявку його в судове засідання без поважних причин та з огляду на те, що вступне слово відповідача заслухано, учасники справи поставили йому питання, вирішено його клопотання про надання строку для примирення сторін; інших клопотань, пов`язаних з розглядом справи, відповідач не заявляв. За вказаних обставин, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутності відповідача ОСОБА_2 , оскільки його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі №918/539/16.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. Позивач ОСОБА_1 у п.2 позовної заяви заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності (а.с.3).

Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, позивач до суду не подавала.

2. 14.12.2023 року відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявив усне клопотання про надання йому строку для примирення з позивачем.

Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, відповідач до суду не подавав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду від 01.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання на 14.12.2023 року, визначено дату другого судового засіданні - 25.12.2023 року (а.с.19-20).

2. 14.12.2023 року в судовому засіданні на підставі ухвали суду частково задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та надано строк для примирення відповідачеві з позивачем в один місяць; розгляд справи зупинено на час, наданий для примирення сторін; призначено судове засідання для розгляду справи на 15.01.2024 року (а.с.30-31).

3. Відповідно до ухвали суду від 15.01.2024 року поновлено провадження у справі (а.с.45).

4. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати судове засідання у відсутності відповідача, який не прибув у судове засідання без поважних причин, оскільки про його дату, час та місце повідомлений належним чином (а.с.32), заяв про відкладення судового засідання не подавав.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та ухвалення судового рішення немає.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2022 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та пояснень позивача у судовому засіданні. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, внаслідок чого виникають непорозуміння та конфлікти, сварки та суперечки, які призводять до моральних переживань позивача, суперечать інтересам неповнолітньої дитини, в присутності якої відбуваються сварки подружжя.

Наданий судом строк для примирення не покращив стосунків подружжя. За час, наданий судом для примирення подружжя, сторони не помирилися.

При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , а саме: що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад з приводу конфліктів та непорозумінь щодо розв`язання питань спільного сімейного життя, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин понад сім місяців тому, сторони проживають окремо.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини сторін.

Крім того, суд, при вивченні і оцінці мотивів розлучення та фактичних взаємин подружжя, не вбачає підстав для повторного вжиття заходів до примирення подружжя. Тому, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які негативно позначаються на здоров`ї позивача через моральні переживання, а також суперечать інтересам малолітньої дитини сторін.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

VІ. Висновки суду

Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом, і оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача та малолітньої дитини сторін, що строк, наданий судом для примирення подружжя, не покращив відносин між сторонами, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 178, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований Шаргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Мінністерства юстиції (м. Хмельницький) 16.07.2022 року за актовим записом №159 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Повне ім`я сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Семенівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 11.08.2022 року органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Первомайськ Миколаївської області, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_5 , виданий 24.03.2021 року органом 6825, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_6 .

Повне рішення складено та проголошено 15.01.2024 року.

Суддя: