Номер провадження: 22-ц/813/7272/24
Справа № 502/1537/24
Головуючий у першій інстанції Балан М. В.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Рудуман А.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 21 серпня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2024 року Позивач ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2016 року. За час перебування у шлюбі у подружжя народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як зазначає позивач, відповідач є моряком та працює за трудовими контрактами за межами України.

Після введення воєнного стану відповідач не повертався на територію України. Декілька місяців тому стосунки з відповідачем розладились, через різні погляди на життя, цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже декілька місяців кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, а шлюб розпався.

На даний час шлюб між сторонами не розірвано.

У провадженні Кілійського районного суду Одеської області розглядається справа № 502/1067/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Також вказано, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини. За весь час перебування за кордоном відповідач не сплачував аліменти на утримання дитини.

Відповідно до розрахунку витрат, які самостійно несе позивач, вбачається, що позивач в місяць витрачає на утримання дитини 40000 гривень. Крім того, в дані витрати не включено витрати на проїзд, екскурсії, дозвілля, витрати на комунальні послуги.

Як зазначено позивачем, з 02.11.2021 року по 03.07.2022 року - на судні Maplegate, заробітна плата відповідача становила 1430 доларів США в місяць; з 16.09.2022 по 30.05.2023 року - на судні Саре Buzzard, заробітна плата 1430 доларів США в місяць. Таким чином, заробітна плата відповідача за рік становить: 1430 дол. США х 12 = 17160 дол. США або 676 104 гривень (за курсом НБУ станом на 06.05.2024 року).

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі - 20 000 гривень, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 21 серпня 2024 року ухвалено позов - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом - 11.07.2024 року і до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , -1211,20 гривень судового збору в дохід держави.

Рішення суду вмотивовано тим, що позивач не довів необхідність стягнення аліментів у визначеному розмірі та з урахуванням обов`язку іншого з батьків, з ким проживає дитина, також брати участь в її утриманні, суд прийшов до висновку, що заробіток відповідача з урахуванням його спеціальності (професії) надає можливість сплачувати аліменти на утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини у розмірі 2000,00 гривень, які будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своєї неповнолітньої дитини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду викладені в рішенні не відповідають обставинам справи, судом порушені норми процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 20000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення аліментів.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі позивачка стверджує, що суд першої інстанції прийшов помилкових висновків і нею були надані всі докази на підтвердження того, що відповідач працює за контрактом, надано розрахунок витрат на утримання дитини, які несе позивач самостійно.

При стягненні аліментів з відповідача просить врахувати, що він є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї/осіб на утриманні не має. Відповідач має у своїй власності нерухоме майно, а саме квартиру, що підтверджується витягом з реєстру речових прав. Позивачка наголошує, що відповідач є моряком, що підтверджується посвідченням моряка та послужною книжкою моряка, за останній час перебував у рейсах за трудовими контрактами.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 23.09.2016 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , актовий запис № 138 від 23.09.2016 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 23.02.2018 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 66 від 23.02.2018 року.

Згідно довідки про склад сім`ї № 99, виданої комунальним підприємством «Жилсервіс» вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу її сім`ї входять: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - чоловік; - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка.

Відповідно до посвідчення особи моряка № НОМЕР_5 , виданого 04.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є моряком. Дата закінчення посвідчення - 04.07.2023 року.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

Ознайомившись зі змістом апеляційної скарги ОСОБА_2 подав відзив, в якому зазначає, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У відзиві відповідач наголошує, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 27.09.2024 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач, як батько ОСОБА_3 , не заперечує свого батьківського обов`язку утримувати дитину шляхом щомісячної сплати аліментів. Проте станом на даний час власний матеріальний стан оцінює як такий, що не дає йому спроможність сплачувати аліменти в розмірі навіть одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Твердження позивача, щодо його доходу не відповідає дійсності, оскільки не підтверджено належними та допустимими доказами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи, що дитина проживає разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи встановлені обставини, те, що позивач не довів необхідність стягнення аліментів у визначеному розмірі та з урахуванням обов`язку іншого з батьків, з ким проживає дитина, також брати участь в її утриманні, суд дійшов висновку, що заробіток відповідача з урахуванням його спеціальності (професії) надає можливість сплачувати аліменти на утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини, у розмірі 2 000 грн.

Колегія суддів повністю погодитися з такими висновком суду не може з огляду на наступне.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01січня 2024 року становить дітей віком до 6 років - 2563 грн; дітей віком від 6до 18 років - 3196 грн.

Таким чином, суд першої інстанції, стягнувши з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 2 000 грн, дотримався вимог частини другої статті 182 СК України, якою передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому, суд не надав належної оцінки рівню його матеріального доходу та не врахував, що ОСОБА_2 працював на суднах під іноземним прапором, зокрема, що підтверджується копією посвідчення особи моряка. Також судом першої інстанції не враховано, що на його утриманні не перебуває не працездатних осіб, та те, що він є молодою працездатною особою з професією (кваліфікацією), що надає можливість йому працевлаштуватись і отримувати певний заробіток. Неможливість працевлаштування ОСОБА_2 не підтверджено належними і допустимими доказами. Навіть у разі закінчення документів посвідчення моряка, не доведено неможливість їх продовження.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з обов`язку батьків утримувати дитину, врахувавши вік дитини, матеріальне становище відповідача, можливість його працевлаштування, зваживши на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і забезпечення дитини покладається на обох батьків, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн, при цьому, відповідачем не надано доказів відсутності фінансової можливості нести відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Щодо витрат на правничу допомогу

З матеріалів справи убачається, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 у прохальній частині зазначено про стягнення з відповідача понесені нею судові витрати.

Але, до апеляційної скарги не долучено та під час апеляційного перегляду не подано підтверджуючих доказів витрат або попереднього (орієнтовного) розрахунку сум витрат на правничу допомогу.

Враховуючи, що законом надано суду право у випадку неподання попереднього розрахунку судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, з урахуванням принципу диспозитивності та виходячи з обставин даного спору, апеляційний суд відмовляє ОСОБА_1 у стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збільшивши суму стягнення з 2000,00 гривень до 5000,00 гривень щомісяця, починаючи з 11.07.2024 року до досягнення дитиною повноліття. В решті це ж рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 21 серпня 2024 року змінити в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 з 2000 грн до 5000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький