ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1052/24 Справа № 214/1392/22 Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Кішкіна І. В.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

10 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кішкіної І.В.,

суддів: Агєєва О.В., Корчистої О.І.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року у цивільній справі №214/1392/22 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, Акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року позов ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 грудня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року відмовлено, апеляційна скарга залишена без руху та надано строк для подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав для його поновлення на апеляційне оскарження.

На виконання ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , надано заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що він не був стороною у справі, однак рішення вплинуло на його майнові права та інтереси. Зазначив, що з 01 липня 2022 року належним кредитором за кредитним договором є він, тому саме він має право вимоги до ОСОБА_3 та є належним відповідачем у справі, проте на сьогоднішній день ОСОБА_1 не отримував копію заочного рішення.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

«Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Накладення обмеження дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Воловік проти України» від 6 грудня 2007 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною третьою статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду першої інстанції постановлено та складено 08 лютого 2023 року, вперше ОСОБА_1 подавав апеляційну скаргу 13 липня 2023 року, яка була повернута ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 липня 2023 року (а.с. 28 т. 3), що свідчить про обізнаність скаржника про наявність оскаржуваного рішення та ознайомлення його з цим рішенням. Апеляційна скарга подана через Електроний суд до Дніпровського апеляційного суду 09 листопада 2023 року.

Відтак, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції сплив, апеляційна скарга подана поза межами строку встановленого статтею 354 ЦПК України.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. При застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Така позиція також відповідає викладеному у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду №320/4673/16-ц від 19 червня 2019 року.

Згідно із частиною 1 статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний правовий висновок виклав Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі.

Крім того, частиною другою статті 2 Закону України від 22 грудня 2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» (далі - Закон № 3262-IV) визначено, що усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону № 3262-IV суд загальної юрисдикції вносить до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР) всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Обставини щодо встановлення дати складення повного судового рішення мають визначальне значення для правильного вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження.

Аналіз Єдиного Державного реєстру судових рішень (https://reestr.court.gov.ua) свідчить про те, що заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 лютого 2023 року.

З апеляційною скаргою заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року скаржник звернувся звернулась 08 листопада 2023 року, без поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Нового клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року із зазначенням інших підстав для його поновлення скаржником не надано.

У рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення ЄСПЛ від 3 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії», заява № 52854/99).

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 15 лютого 2023 року у справі № 208/805/20 (провадження 61-12525св22), від 23 листопада 2022 року у справі № 754/2141/19 (провадження № 61-12322св21), від 19 серпня 2020 року у справі № 523/1781/16-ц (провадження № 61-3526св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 493/1858/16-ц (провадження № 61-11368св20), від 30 червня 2021 року у справі № 613/1166/15-ц (провадження № 61-22084св19) та від 01 грудня 2021 року у справі № 171/506/15 (провадження № 61-10887св21).

З огляду на викладене вище, з урахуванням положень частини 2 статті 354 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року, слід відмовити.

Керуючись статтями 354, 358, 367 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 лютого 2023 року у цивільній справі №214/1392/22 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компані Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, Приватний виконавець виконавчого округу дніпропетровської області Лисенко Юрій Олександрович, Акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: І.В. Кішкіна

О.В. Агєєв

О.І. Корчиста