Справа № 446/1852/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2024 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі судового засідання Груба Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2024 року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. В позовній заяві вказувала на те, що 17.04.2008 року між нею та Кам`янка-Бузькою міською радою було укладено договір оренди землі для обслуговування магазину промислових товарів, що знаходиться в АДРЕСА_1 площею 0,0440 га. Після отримання в оренду даної земельної ділянки, нею самочинно було здйснено добудову нежитлових приміщень площею 288,00 кв.м. на яку рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.07.2017 року було визнано право власності. В подальшому нею без отримання відповідних дозволів було здійснено самочинну реконструкцію невелику добудову до приміщення магазину, площею 65,6 кв.м. Загальна площа будівлі стала 353,6 кв.м., але при цьому не порушила чинні будівельні норми та правила, а також права інших осіб. 08.06.2023 року на вищезгадану будівлю був виготовлений технічний паспорт з визначенням усіх стін та перегородок, планом поверхів з урахуванням усіх добудов. В 2023 році був проведений технічний огляд технічних конструкцій та інженерних мереж, за результатами якого експертом було встановлено можливість експлуатації об`єкта нерухомості. В зв`язку з чим просила суд визнати за нею право власності на самочинне будівництво - реконструкцію з добудовою до нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , площею 353,6 кв.м.

13.12.2024 року ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Льввської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник Кам`янка-Бузької міської ради Маценко О.О. в судове засідання не з`явилася, попередньо надав заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують за наявност правових підстав.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до Договору оренди землі від 17.04.2008 року між Кам`янка-Бузькою міською радою та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі для обслуговування магазину промислових товарів, що знаходиться в АДРЕСА_1 площею 0,0440 га, терміном на 1 (один) рік.(а.с.10)

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2009 року між Кам`янка-Бузькою міською радою та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду за № 30 до типового договору оренди землі № 04:08:453:00006 від 24.12.2008 року, згідно якої орендодавець і орендар внесли зміни до п.8 та п.19 Типового договору оренди землі № 04:08:453:00006 від 24.12.2008 року виклавши його в наступній редакції: «п.8 Договір укладено на дванадцять років. Після закінчення строку договору орендар має право поновлення його на новий строк».(а.с.14).

Згідно матеріалів справи, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно від 10.08.2021 року № 269843934, дата укладення договору (після 2013 р.) Дата державної реєстрації (до 2013 р.) 24.12.2008 року. Строк 20 років. Дата закінчення дії: 24.12.2028 р.(а.с.15).

Крім того, судом встановлено, що після отримання земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 було здйснено добудову нежитлових приміщень площею 288,00 кв.м. на яку рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 04.07.2017 року було визнано право власності.(а.с.8).

Встановлено, що ОСОБА_1 , без отримання відповідних дозволів здійснила самочинну реконструкцію з добудовою, площею 65,6 кв. за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується звітом про проведення технічного обстеження, експлікацією приміщень, номер за планом 12, долучених до матеріалів справи. При цьому вона не порушила чинні будівельні норми та правила, а також права інших осіб.

Після завершення будівництва позивачем було виготовлено технічний паспорт від 08 червня 2023 року на громадський будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а.с.13 «Звіту про проведення технічного обстеження»), долученого до матеріалів справи.

Згідно матеріалів справи, звіту про технічне обстеження встановлено, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта, стан якого оцінюється як задовільний. Значних пошкоджень і деформацій не виявлено.(а.с.7 «Звіту про проведення технічного обстеження»), долученого до матеріалів справи.

З вказаного вище вбачається, що самочинну реконструкцію нежитлового приміщення було здійснено позивачем на наданій їй у оренду земельній ділянці, без порушення встановлених будівельних, протипожежних норм і правил, умов містобудівної документації, але без отримання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, а тому згідно з ч. 1 ст.376ЦК України вказане нерухоме майно є самочинно збудованим.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-1328цс15, постановах Верховного суду від 18.02.2019 у справі № 308/5988/17-ц, від 20.03.2019 у справі № 202/3520/16-ц, від 04.11.2021 у справі № 464/3201/18, згідно з частинами першою та другою статті 376ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони: 1) збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або 2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або 3) з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи те, що самочинна добудова нерухомого майна була здійснена позивачем на земельній ділянці, яка перебуває в неї в оренді, та яка була відведена для цієї мети, без порушення встановлених будівельних, протипожежних норм і правил, умов містобудівної документації, але без отримання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, вказана надбудова та добудова не порушує права та інтереси інших осіб, беручи до уваги неможливість узаконення позивачем самочинно збудованого нерухомого майна у позасудовому порядку, з метою захисту прав позивача на належне їй нерухоме майно, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі та визнати за позивачем право власності на самочинне будівництво - реконструкцію з добудовою до нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , площею 353,6 кв.м.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 376 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 12, 17, 81, 89, ч. 3 ст.200, ч. 4 ст.206, ч. 2 ст.247, ст. ст.263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м.Кам`янка-Бузька Львівської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 право власності на самочинне будівництво - реконструкцію з добудовою до нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , площею 353,6 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту складення повного тексту рішення до Львівського апеляційного суду.

Суддя М.Л.Самсін