Провадження № 2/204/413/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
6 березня 2024 Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Чудопалової С.В.
за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.
представник позивача ОСОБА_1
третя особа ОСОБА_2
Ухвалою суду від 21.08.2023 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання (а.с.26).
Ухвалою суду від 24.11.2023 було залучено ОСОБА_2 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (а.с.41).
Ухвалою суду від 05.02.2024 було закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду (а.с.53).
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позові, просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на користь законного представника або на особистий рахунок дитини, відкритий в банківській установі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, а саме направленням на адресу проживання судових повісток, які повернулися поштовою кореспонденцією із відмітками: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.28,51,52,57),а також шляхом опублікування повідомлення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (а.с.44,58). Будь яких заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що малолітній ОСОБА_3 з липня 2023 проживає в їх родині, яка має статус опікуна дитини. Батько хлопчика на зв`язок не виходив, з дитиною не спілкується та не допомагає. Він разом з дружиною виховує дитину, дбає про нього, надає дошкільну освіту, водять на спортивні секції, займається здоров`ям дитини, оскільки у хлопчика існують певні вади. Крім того зазначив, що в подальшому їх родина має намір усиновити хлопчика, оскільки своїх дітей вони не мають.При спілкуванні, хлопчик називає їх батьками.
Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних обставин.
Судом встановлено, що відповідач по справі має дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом, серії НОМЕР_1 , виданого повторно Шевченківським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14.07.2023, актовий запис №1250(а.с.9).
Як вбачається із матеріалів справи, 19.06.2020 до управління-служби у справах дітей надійшло повідомлення від центру соціальних служб про породіллю ОСОБА_5 , яка 14.06.2020 народила хлопчика, та перебуває в групі ризику, зловживає алкогольними напоями, на обліку в жіночій консультації не перебувала, та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
19.06.2020 згідно Акту обстеження умов проживання комісією управління у справах дітей було здійснено вихід в родину ОСОБА_5 , яка проживаєза адресою: АДРЕСА_3 та встановлено, що у дитини відсутні дитяче ліжко, візочок. Мати дитини не має паспорту, внаслідок чого не могла зареєструвати народження дитини у відділі РАЦС, оформити соціальні виплати при народженні дитини. Матері дитини роз`яснено батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дитини, попереджено про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до ст. 184 КУпАП, додатково ознайомлено із положенням ст. 164 Сімейного кодексу України - підставами позбавлення батьківських прав (а.с.11).
Згідно довідки начальника управління служби у справах дітей від 14.08.2023 вбачається, що дитина з липня 2020 до червень 2023 перебувала на обліку в управлінні-службі у справах дітей Центральної адміністрації Дніпровської міської ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах з підстав «проживання у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, а саме: коли вони без поважних причин не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає або може вплинути на її фізичний розвиток, не створюють умов отримання нею освіти» (а.с.13).
З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 27.07.2022, вбачається, що в цей день представником служби у справах дітей було знайдено дитину за місцем її мешкання адресою: АДРЕСА_4 (а.с.14).
Також, з повідомлення начальника управління служби у справах дітей №03/17-2023 від 14.08.2023 вбачається, що на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, перебуває з 20.06.2023 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.03.2023 року (справа 204/4884/22, провадження №2/204/351/23) ОСОБА_5 було позбавлено батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 . Рішення суду набрало законної сили 16.06.2023 (а.с.46-49).

Розпорядження голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №171-р від 07.07.2023 було встановлено опіку та призначено ОСОБА_2 опікуном дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавленої батьківського піклуваннята визначено його місце проживання разом з опікуном (а.с.31).

Згідно листа начальника управління центральної адміністрації Дніпровської міської ради від 14.08.2023 вбачається, що за час перебування дитини ОСОБА_3 на обліку з 2020 до теперішнього часу, громадянин ОСОБА_4 до управління-служби у справах дітей з питань дитини не звертався, долею та здоров`ям хлопчика не цікавився (а.с.18).

Внаслідок чого, 09.08.2023 головою Центральної адміністрації Дніпровської міської ради було прийнято розпорядження № 216-р «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_3 та підписано відповідний висновок №216-р від 09.08.2023 (а.с.19-21).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Підсумовуючи викладене, судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_4 є батьком малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню сина. Матір дитини ОСОБА_5 рішенням суду було позбавлено батьківський прав, оскільки остання ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач належним чином не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Своїми діями та бездіяльністю відносно дитини, відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків . Усі вище викладені факти свідчать про безпідставне ставлення відповідача до своєї дитини, про байдужість та повне ігнорування його життям.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності та враховуючи обгрунованість висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв`язку з чим слід позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до його повноліття на користь законного представника або на особистий рахунок дитини, відкритий в банківській установі, але у вказаних вимогах не конкретизовано на користь кого підлягають все ж таки стягнення аліментів з відповідача . Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаної позовної вимоги необхідно відмовити, у зв`язку з тим, що суд своїм рішенням не може стягнути з відповідача аліменти на користь невстановленої особи, з обов`язками на майбутнє, що не позбавляє позивача можливості звернутись до суду з зазначеними вимогами, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у задоволені вказаних позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 20, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, т. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 60, 212-215, 263-265, 280 - 282, 288 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Органу опіки та піклування - Центральна адміністрація Дніпропетровської міської ради (адреса знаходження: пр. Л.Українки, буд. 65, м. Дніпро, 49006), в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), третя особа ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів- задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач - Орган опіки та піклування - Центральна адміністрація Дніпропетровської міської ради (адреса знаходження: пр. Л.Українки, буд. 65, м. Дніпро, 49006);

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 );

Третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ). Повний текст рішення складено 18.03.2024.

Суддя С.В. Чудопалова