ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/117/22 Номер провадження 22-ц/814/293/24Головуючий у 1-й інстанції Морозов В.Ю. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,

за участю секретаря: Андрєйко Я.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Костянецького Антона Григоровича на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування.

Вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років померла його мати ОСОБА_2 , дошлюбне прізвище якої було « ОСОБА_3 ».

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді кватири АДРЕСА_1 та будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 .

Як спадкоємець першої черги, що прийняв спадщину, до нотаріуса з питаннями оформлення спадщини не звертався.

У зв`язку з тим, що він не оформив свої права на спадкове майно, 06.07.2021, Горішньоплавнівська міська рада Кременчуцького району Полтавської області звернулася до суду із вимогами про визнання відумерлою спадщини ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено. Визнано відумерлою спадщиною квартиру за адресою АДРЕСА_3 , та житловий будинок з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 у справі № 534/1160/21 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 скасовано, а заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою залишено без розгляду.

Оскільки на момент смерті спадкодавця, він не був зареєстрований за місцем проживання останнього, а мав реєстрацію в с. Келеберда Кременчуцького району, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини як спадкоємцю, який не надав відомостей про підтвердження факту прийняття спадщини.

У зв`язку з тим, що він як член сім`ї спадкодавця проживав з матір`ю однією сім`єю за адресою АДРЕСА_3 та у відповідності до 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, просив:

- встановити факт його постійного проживання разом з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 матір`ю ОСОБА_2 на день відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_3 ;

- витребувати від Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на його користь квартиру за адресою АДРЕСА_3 , та житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 ;

- визнати за ним в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 та житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 лютого 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Відмова в задоволенні позову вмотивована недоведеністю позивачем обставин , якими він обґрунтовував заявлені

Не погодившись з даним судовим рішенням, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Костянецький А.Г. оскаржив його в апеляційному порядку, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, невірну оцінку зібраних по справі доказів, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Зазначав, що стороною позивача надані належні та достатні докази, які в своїй сукупності доводять факт проживання спадкоємця ОСОБА_1 однією сім`єю з своєю матір`ю на день її смерті, що є достатньою правовою підставою для встановлення факту його постійного проживання разом з померлою.

Вважає, шо саме невірна оцінка доказів призвела до помилково вирішення спору, тоді як відповідачем надані позивачем докази спростовні не були та будь-яких інших доказів на доведення своїх заперечень суду надано не було.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 65 років померла мати позивача ОСОБА_2 ..

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 04.08.1978, ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_1 .

З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 07.03.1987 вбачається, що ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 та після укладення шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

В липні 2021 р. Горішньоплавнівська міська рада звернулась до суду із заявою про визнання спадщини після смерті ОСОБА_2 відумерлою.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2021 заяву Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області задоволено.

Визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_1 Кременчуцького районного суду Полтавської області та будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Передано квартиру АДРЕСА_1 та будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 , як відумерлу спадщину у власність Горішньоплавнівської міської територіальної громади в особі Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Вказане рішення в інтересах ОСОБА_1 оскаржив його представник адвокат Костянецький А.Г.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2021 рішення Комсомольського міського суду Полтавської області скасовано та залишено без розгляду заяву Горішньоплавнівської міської ради.

В січні 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з питаннями оформлення спадщини та видачи свідоцтва про спадщину за законом.

17.01.2022 р. нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з посиланням на те, що у наданих ОСОБА_1 документах відстуні відомості, які б підтверджували факт прийняття ним спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Крім того, нотаріусом зазначено, що останній також не надав документів, шо посвідчують право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та будинку в АДРЕСА_2 , оскільки держана реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_4 , та будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 відсутня.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем обставин, якими він обґрунтовував заявлені вимоги та не надання ним належних та достатніх доказів, які б доводили факт його постійного проживання з спадкодавцем однією сім`єю на день відкриття спадщини.

При цьому, суд вказав, що допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не підтвердили факту постійного проживання ОСОБА_1 з його матір`ю, в тому числі і на день її смерті та пояснили, що періодично бачили його за вказаною адресою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Так, за змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Тобто, для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України є необхідним встановлення фактичного місця проживання спадкодавця і спадкоємця на час відкриття спадщини.

Цивільно процесуальний Кодекс України визначає, що докази у справі мають бути належними, достатніми та достовірними.

Згідно до ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів лежить на сторонах, які повинні довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку до предмета доказування відноситься доведення позивачем факту його постійного проживання разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день відкриття спадщини, що в такому випадку є правовою підставою для висновку про прийняття ним в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України спадщини.

На доведення вказаної обставини, позивачем надано суду акт від 05.09.2021 р., в якому мешканці будинку АДРЕСА_5 - ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтверджували факт проживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_6 з 1996 року і по даний час.

Вказаний акт затверджений юрисконсультом КЖЕП №4 Тищенко О.В..

Надаючи оцінку даному акту, суд першої інстанції зазначив, що останній не заслуговує на увагу як належний доказ, оскільки він посвідчений не уповноваженою особою, з його змісту не представляється можливим встановити хто і коли опитував сусідів на предмет проживання позивача в квартирі АДРЕСА_5 .

Само по собі внесення в акт відомостей про паспортні дані сусідів - не є підставою для прийняття зазначених в акті відомостей як безумовного доказу факту проживання ОСОБА_1 разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, заслуговує на увагу застереження відповідача про те, що у відповідності до Статуту Комунального житлово-експлуатаційного підприємства №4, затвердженого рішенням 3 сесії, 8 скликання від 22.12.2020 р. посадові особи підприємства не наділені повноваженнями затверджувати підписи громадян.

Крім зазначеного, позивачем до позовної заяви були приєднані письмові докази - ксерокопії титульних сторінок медичної карти на ім`я ОСОБА_1 , копії сертифікату про проходження ним профілактичного огляду від 31.04.2014 р., копії медичної довідки від 17.09.2015 р., які містять вказівку про адресу АДРЕСА_3 .

Оцінюючи вказані докази з точки зору як належності та допустимості необхідно брати до уваги дані паспорту ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він дійсно до 21.06.1996 р. був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , а відтак саме ця адреса мала б бути занесена до його медичних документів, оформлених в той період.

Проте, приймати вищеперераховані документи в якості доказів на підтвердження факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 в її квартирі станом на час відкриття спадщини підстав не має.

Таким чином, визначившись з характером спірних правовідносин та вірно оцінивши зібрані по справі докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем обставин на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять нових доказів чи фактів, які б доводили їх помилковість.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично стосуються необхідності переоцінки доказів, оскільки сторона позивача висловлює незгоду з правовою оцінкою, здійсненою судом першої інстанції щодо наданих позивачем доказів, які на думку останнього в своїй сукупності є належним, переконливими та такими, що повністю доводять факт його проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відхиляючи твердження апелянта, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України вірно оцінено докази по справі та надана правильна юридична оцінка спірним правовідносинам.

Будь-яких обґрунтовано процесуальних підстав для здійснення колегією суддів переоцінки доказів по справі не має.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 367, ч.1 п. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Костянецького Антона Григоровича на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 лютого 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 12 березня 2024 року.

Судді: О. І. Обідіна С. Б. Бутенко О. В. Прядкіна