Номер провадження: 22-ц/813/4336/24
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд, в особі судді-доповідача Сегеди С.М., вивчивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Приміча Дениса Володимировича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року дану позовну заяву було залишено без розгляду (т.1, а.с.141).

Не погоджуючись зі вказаною вище ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Дерев`янко М.О. подав на неї апеляційну скаргу (т.2, а.с.1-2).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.12.2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху у зв`язку із виявленими недоліками апеляційної скарги (т.2, а.с.13-14).

Копію вищевказаної ухвали були доставлені до електронного кабінету ОСОБА_1 та її адвоката Дерев`янка М.О., а також надіслані на електронні адреси вказані в апеляційній скарзі як засоби зв`язку (т.2, а.с.16-18).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.01.2024 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дерев`янка М.О. на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року про залишення без розгляду позовної заяви, було повернуто її заявнику, у зв`язку із не усуненням її недоліків (т.2, а.с.23).

Копію вищевказаної ухвали були доставлені до електронного кабінету ОСОБА_1 та її адвоката Дерев`янка М.О. (т.2, а.с.24-25).

13.02.2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Приміч Д.В. надійшла апеляційна скарга на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року про залишення без розгляду позовної заяви (т.2, а.с.28-31).

Оскільки дана апеляційна скаргу була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.02.2024 року апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв`язку із необхідністю витребувати матеріали справи, і надійшли вони 26.02.2024 року (т.2, а.с.40, 43).

Дослідивши апеляційну скаргу, клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали, матеріали даної цивільної справи, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху, виходячи з наступних обставин.

Як вбачається з апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 адвокат Приміч Д.В. просить поновити йому строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року про залишення без розгляду позовної заяви, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що ОСОБА_3 в період з 29.09.2023 року перебувала за межами країни, повернулась лише 29.01.2024 року.

Крім того, вказує, що адвокат Дерев`янко М.О., який раніше діяв в інтересах ОСОБА_4 та подавав апеляційну скаргу від її імені на дану ухвалу, виїхав з території України 06.12.203 року.

Більше того, зазначає, що ні ОСОБА_1 , ні адвокат Дерев`янко М.О. не отримували копії вищевказаної ухвали від 08.12.2023 року (про залишення апеляційної скарги без руху), при цьому систему «Електроний Суд» та сайт Єдиний державний реєстр судових рішень за межами території України не працює.

Лише 05.02.2024 року ОСОБА_1 в приміщенні Одеського апеляційного суду отримала копію ухвал Одеського апеляційного суду від 08.12.2023 року та від 22.01.2024 року.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Оцінюючи поважність, вказаних скаржником інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження, колегія суддів виходить з того, що такі причини не є поважними, оскільки, його поведінка не дає підстав для оцінки зазначених ним інших обставин, передбачених ст.127 ЦПК, які являлись би об`єктивно непереборними, не залежними від його волевиявлення, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення ним процесуальних дій та підтверджених належним чином.

Перелік поважних причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Доводи представника ОСОБА_1 адвоката Приміча Д.В. про те, що ні ОСОБА_1 , ні адвокат Дерев`янко М.О. не отримували копії вищевказаної ухвали від 08.12.2023 року (про залишення апеляційної скарги без руху), оскільки система «Електроний Суд» та сайт Єдиний державний реєстр судових рішень за межами території України не працює, апеляційний суд відхиляє, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин надано не було.

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу (абзац другий частини п`ятої статті 14 ЦПК України).

Так, ч.6 ст. 14 ЦПК України встановлено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України,реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

За змістом ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення зокрема є: 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду

Крім того, копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху була направлена і на електронні адреси ОСОБА_1 та адвоката Дерев`янка М.О., які вказані в апеляційній скарзі, як засоби зв`язку 08.12.2023 року (т.2, а.с.18).

Більше того, будь-яких клопотань від ОСОБА_1 та її адвоката Дерев`янка М.О. стосовно продовження строків визначених ухвалою суду від 08 грудня 2023 року до суду не надходило.

Про наявність обставин, які перешкоджають усунути зазначені недоліки апеляційної скарги, апелянт не повідомляв.

Крім того, будь-яких доказів про те, що договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Дерев`янко М.О. апеляційному суду надано не було.

Отже, обставини щодо поновлення процесуального строку представнику ОСОБА_1 адвокату Приміч Д.В. не доведені та документально не підтверджені, а зазначені причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою, не можуть бути віднесені до поважних.

Разом з тим, слід вказати, що подача первинної апеляційної скарги у строки визначені законом не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Апеляційний суд зазначає, що для поновлення строку на апеляційне оскарження після повторного подання апеляційної скарги з порушенням визначеного законом строку особа має надати належні та допустимі докази на підтвердження поважних причин пропуску строку.

Так, ст. 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (Рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), у справі «Брумареску проти Румунії» від 28 жовтня 1999 року, § 61).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду є порушенням законних права та інтересів сторін і суперечить принципу правової визначеності та праву на справедливий суд, що закріплене у статті 6 Конвенції (Рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року, § 53).

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 159/1215/18, від 19 березня 2021 року у справі № 127/22351/17, від 08 липня 2021 року у справі № 127/4538/20.

Згідно ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 цього Кодексу (ч. 4 ст. 357 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, та надати апелянту строк для надання інших більш поважних причини пропустку строку на апеляційне оскарження ухвали суду, із наданням доказів поважності причин пропуску процесуального строку.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Приміча Дениса Володимировича на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року про залишення без розгляду позовної заяви залишити без руху, про що повідомити скаржника.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати заявнику апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда