Провадження №: 2/755/7015/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2024 р. місто Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Лазоренко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку та приєднання письмових доказів, заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами:

«Постановити судове рішення, яким визнати недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, та порушує право на недоторканість ділової репутації ОСОБА_1 (Позивача), інформацію поширену Відповідачем в Листі адресованому директору ТОВ «АК «Дівайс-Груп» ОСОБА_3 .

Стягнути з відповідача на користь позивача 50 000,00 гривень моральної шкоди»

31 липня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Савлук Т.В.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність інформацію поширену стосовно фізичної особи, відшкодування моральної шкоди, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

16 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та такою, що принижує честь і гідність інформацію поширену стосовно фізичної особи, відшкодування моральної шкоди, та призначено розгляд справи по суті.

11 листопада 2024 року (вх.№61937) позивач подала до суду клоптання про поновлення процесуклаьного строку та долучення письмових доказів у справі, а саме: заяву ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 383 КК України від 09 жовтня 2024 року, ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року у справі №755/17010/24.

Позивач в судовому засіданні просила задовольнити клопотання поновити процесуальний строк для подання доказів та долучити письмові докази, які стосуються розгляду даної цивільної справи, однак отримати ці докази раніше позивач не мала змоги.

Представник відповідача - адвокат Бекіров Н.В. в судовому засіданні висловив свої заперечення щодо задоволення клопотання про поновлення процесуального строку та долучення письмових доказів.

Вислухавши думку сторін цивільного процесу, наведені ними підстави та заперечення щодо заявлених клопотань, суд приходить до наступних висновків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права та розумність строків розгляду справи судом. (ч.1 та п.п.1, 0 ч.2 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України)

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. (ч.2 ст.12 ЦПК України)

Відповідно до п.4 ч.5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з положень статей 79-80 Цивільного процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положення статі 81 ЦПК України, відображають приватноправові засади змагальності цивільного процесу, відповідно до чого тягар доказування цілком покладається на сторін. У такому контексті зазначений обов`язок із доказування характеризується специфічністю та виникає тоді, коли особа реалізує своє право на судовий захист.

При цьому особа наділена правом самостійно обирати коло доказів, на які вона посилається і які подає суду, виходячи із своєї процесуальної заінтересованості та позиції у справі. Поряд із цим, таке право сторони також має свої межі. Тоді, коли особа використовує свої процесуальні права у сфері доказування всупереч їх меті, діє недобросовісно (у тому числі, несвоєчасно розкриває докази, чим перешкоджає іншій стороні повноцінно організувати свій захист), то починає зачіпатися загальний публічно-правовий інтерес в ефективному відправленні правосуддя, що повинно мати наслідком відповідну реакцію суду.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він відновленню.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06 та від 21.02.2019 у справі №911/4590/13.

В аспекті зазначеного суд вважає за доцільне також звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що «при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі "Walchli v. France", заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016).

У будь-якому разі на суд покладено обов`язок надавати оцінку обґрунтованості причин пропуску строку, у тому числі суд має звернути увагу, наскільки швидко й сумлінно діяла сторона при вчиненні відповідної процесуальної дії та мотивувати підстави поновлення цього строку.

При вирішенні питання щодо дотримання позивачем процесуальних строків для подання клопотання про долучення письмових доказів, а саме: заяву ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 383 КК України від 09 жовтня 2024 року, ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року у справі №755/17010/24, суд враховує наступне, що постановляючи ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, судом роз`яснено порядок та строки подання доказів учасниками цивільного процесу з урахуванням вимог статі 83 ЦПК України.

Крім того, ухвала про закриття підготовчого провадження у цивільній справі постановлено 16 жовтня 2024 року, яке проводилось за участі сторін цивільного процесу, в той же час докази, які просить долучити сторона позивача на стадії закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, подано поза межами процесуального строку, клопотання про поновлення пропущеного строку з долученням доказів, які мали підтвердити існування поважних причин, які б перешкодили позивачу реалізувати свої права у встановлений судом строк (для подання доказів), суду не надано. Клопотання про продовження процесуального строку до суду не надходило, в той же час клопотання про долучення письмових доказів подано позивачем лише 11 листопада 2024 року, що є підставою для залишення клопотання без розгляду.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення клопотання позивача щодо долучення письмових доказів, за відсутності підстав для поновлення процесуального строку для звернення з таким клопотанням до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статями 12, 78-81, 83, 26, 126, 127, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання позивач ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку для вчинення окремої процесуальної дії - приєднання письмових доказів.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про приєднання письмових доказів, подане до суду 11 листопада 2024 року, зареєстроване за вх.№61937, - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://dn.ki.court.gov.ua

С у д д я