Справа № 489/2050/24
Номер провадження 2-н/489/541/24
Ухвала

про відмову у видачі судового наказу

22 березня 2024 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, боржник - ОСОБА_1 ,

встановив

Заявником подано до суду заяву про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Як вбачається з відповіді Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради боржник зареєстрованим не значиться.

За таких обставин, враховуючи неможливість встановлення зареєстрованого місця проживання боржника, суд дійшов висновку про те, що необхідно відмовити у видачі судового наказу.

Разом з тим, суд роз`яснює, що заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Окрім того, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.01.2024, квартира АДРЕСА_1 належить на праві часткової власності ОСОБА_2 (1/2) та ОСОБА_1 (1/2).

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 зазначено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №522/7683/13-ц від 20.09.2018 зазначено, що суд апеляційної інстанції виправив допущені судом першої інстанції помилки та, скасовуючи ухвалене ним рішення і частково задовольняючи позов, з урахуванням положень статті 319 ЦК України, правильно виходив з того, що в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України).

Оскільки, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 належить 1/2 квартири, до якої надавалися комунальні послуги, то і відповідальність він має нести відповідно до своєї частки у спільному майні.

Отже, в порядку наказного провадження проводиться розгляд справ щодо яких презюмується відсутність спору.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог, а саме в розмірі 3137,06 грн. та 0,94 грн. - трьох відсотків річних.

Частиною першою статті 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ч. ч. 1, 9 ст. 165 ЦПК України суд

Керуючись ч. 9 ст. 165 ЦПК України суд

ухвалив

Відмовити у видачі судового наказу у справі № 489/2050/24 (номер провадження 2-н/489/541/24) за заявою Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, боржник - ОСОБА_1 .

Відмовити у видачі судового наказу у справі №489/2050/24 (номер провадження 2-н/489/541/24) за заявою Приватного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, боржник - ОСОБА_2 щодо частини вимог на суму 3138 грн.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана ним протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В. В. Кокорєв