Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Кузишин А.М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просила: визнати за нею право власності на майно, а саме на нараховану та недоотриману пенсію, що належала її чоловікові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 241 314,56 грн; стягнути з відповідача нараховану та недотриману пенсію у розмірі 241 314,56 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі за № 500/7378/21.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 1964 року. За життя ОСОБА_2 була нарахована, але не виплачена пенсія в сумі 241 314,56 грн, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. 17 травня 2023 року вона звернулася до відповідача із заявою, в якій просила виплатити їй недоотриману пенсію чоловіка ОСОБА_2 в сумі 241 314,56 грн, яка виникла на підставі рішення суду від 24 грудня 2021 року у справі №500/7378/21. Листом від 06 червня 2023 року відповідач відмовив у задоволенні вказаної заяви.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року у справі №500/3357/23 зобов`язано відповідача здійснити їй виплату пенсії в розмірі 241 314,56 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі №500/7378/21 та залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю. Відповідач добровільно рішення суду не виконав.

На виконання вищевказаного рішення суду 07 лютого 2024 року було відкрито виконавче провадження ВП №74074021. По даний час рішення суду не виконане.

Посилаючись на наведене, положення ст.ст. 316, 328, 392 ЦК України та те, що її чоловік ОСОБА_2 за життя не встиг скористатися своїм правом на отримання належних йому сум в розмірі 241 314, 56 грн, просила задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 вересня 2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

29 серпня 2024 року представник відповідача подала відзив на позов. Вказала, що суми пенсії, донараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справ) та на їх підставі в автоматизованій базі даних у підсистемі «Реєстр судових рішень» Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Відповідно до вимог пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23.09.2009 за №897/16913, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі №500/7378/21 набрало законної сили 24.01.2022. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Заборгованість на виконання рішення суду виплачується за окремою бюджетною програмою та не включається в недоотриману пенсію. Відповідно до вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Члени сім`ї повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи вищезазначене, стягнути належну, але неодержану за життя пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 немає підстав.

Посилаючись на наведене, відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

04 вересня 2024 року позивач подала відповідь на відзив. Вказала, що в квітні 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини, до якої включена заборгованість відповідача в сумі 241 314,56 грн. Однак відповідач відмовив приватному нотаріусу у видачі довідки про наявні суми заборгованості, тому вона звернулась до адміністративного суду про стягнення таких сум недоотриманої пенсії. По даний час відповідач не виконав рішення суду від 16 серпня 2023 року у справі №500/3357/23, яким останнього зобов`язано здійснити їй виплату заборгованості в розмірі 241 314,56 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення суду від 24 грудня 2021 року по справі № 500/7378/21 і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Звернула увагу суду, що постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що позивач з 27 грудня 1964 року перебувала у зареєстровано шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 27 грудня 1964 року, виданим Тернопільським міським РАЦС м. Тернопіль.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі №500/7378/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не проведення з 01.04.2019 року перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 оновленої довідки від 16.09.2021 року №11/1/7353 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_2 , на підставі довідки від 16.09.2021 року №11/1/7353 (про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії), виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 74% від грошового забезпечення, з урахуванням виплачених за цей період сум пенсії. Вказане рішення суду набрало законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 06 лютого 2023 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

24 квітня 2023 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. відкрито спадкову справу за №22/2023 до майна померлого ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Як вбачається з довідки про осіб зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1 від 24 квітня 2023 року, ОСОБА_2 станом на 04 лютого 2023 року був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3

01 серпня 2023 року дочка спадкодавця ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини за законом та заповітом після смерті батька ОСОБА_2 на користь дружини спадкодавця ОСОБА_1 .

Позивач частково оформила спадкові права після смерті ОСОБА_2 отримавши 07 березня 2024 року свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж, садовий будинок та земельну ділянку.

24 квітня 2023 року приватний нотаріус Березій З.А. звернулася до ГУПФ України в Тернопільській області із запитом щодо надання довідки про наявність та суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Листом від 26 квітня 2023 року ГУПФ України в Тернопільській області повідомило приватного нотаріуса, що недоотримані суми пенсії ОСОБА_2 відсутні, у зв`язку із виплатою їх в повному обсязі. Додатково повідомлено, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі №500/7378/21 було нараховано суми коштів, які станом на 25 квітня 2023 року не виплачені.

17 травня 2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила виплатити їй недоодержану пенсію із зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 .

На звернення позивача, відповідач листами від березня та червня 2023 року (а.с. 5, 9) повідомив, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі №500/7378/21 ОСОБА_2 було нараховано доплату у розмірі 241 314,56 грн за період з 01.04.2019 по 31.03.2022. Суми пенсії, донараховані на виконання судових рішень, що виплачуються за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету, обліковуються в автоматизованих системах обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справ) та на їх підставі - в автоматизованій базі даних у підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України. Кошти Державного бюджету України включаються до бюджету Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом Про Державний бюджет України на відповідний рік. Відповідно до вимог статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втраті годувальника. Заборгованість на виконання рішення суду виплачується за окремою бюджетною програмою та не включається в недоотриману пенсію. У листі звернуто увагу, що у разі смерті заявника рішення суду може бути повторно подано на виконання спадкоємцем разом з ухвалою суду про зміну сторони її правонаступником.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року у справі №500/3357/23 задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 241 314,56 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі №500/7378/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії в розмірі 241 314,56 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі №500/7378/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Вказане рішення суду залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року та набрало законної сили.

На підставі вищевказаного рішення суду 19 січня 2024 року Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №500/3357/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії в розмірі 241 314,56 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.12.2021 у справі №500/7378/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Вказаний виконавчий лист пред`явлення до примусового виконання та 07 лютого 2024 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74074021.

По даний час рішення суду не виконане та кошти відповідачем не виплачені, що визнали сторони в судовому засіданні.

Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. від 27 листопада 2024 року та листом від 07 листопада 2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману суму пенсії ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю спадкового майна. Зазначено, що відповідно до повідомлення ГУПФ України в Тернопільській області від 26 квітня 2023 року, недоотриманні суми пенсії ОСОБА_2 відсутні.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

В силу вимог частин 1-3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З огляду на положення статей 1218, 1219, 1227 ЦК України спадщиною є сукупність прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.

Положення частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положеннями частини 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», де вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю підвищення до пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_2 за життя було здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року, яке набрало законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії в розмірі 241 314,56 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року. По даний час рішення суду не виконане.

Позивач є єдиним членом сім`ї спадкодавця, який звертався до пенсійного фонду із заявою про виплату недоотриманих сум пенсії та єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, відтак має право на недоотриману спадкодавцем за життя пенсію.

Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги є підставними, а тому підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на нараховану та недоотриману пенсію, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 у розмірі 241 314,56 грн та стягнення з відповідача в користь позивача нарахованої та недоотриманої пенсії у розмірі 241 314,56 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі за № 500/7378/21 та включена в автоматизовану базу даних у підсистемі «Реєстр судових рішень.

Доводи відповідача про те, що постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, не спростовують вищенаведених висновків суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). ( чи треба)

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2413.15 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на нараховану та недоотриману пенсію, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 у розмірі 241 314 (двісті сорок одна тисяча триста чотирнадцять) грн 56 коп та включена в автоматизовану базу даних у підсистемі «Реєстр судових рішень».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 нараховану та недотриману пенсію у розмірі 241 314 (двісті сорок одна тисяча триста чотирнадцять) грн 56 коп, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2021 року у справі за № 500/7378/21 та включена в автоматизовану базу даних у підсистемі «Реєстр судових рішень».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмір 2413.15 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, адреса місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, .

Повне рішення суду складено 19 грудня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька