Справа № 136/1862/23
Провадження № 22-ц/801/514/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 рокуСправа № 136/1862/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Ковальчука О. В.,

секретар судового засідання Куленко О. В.

учасники справи:

позивач-відповідач ОСОБА_1 ,

відповідач-позивач (особа, яка подала апеляційну скаргу) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Якименком Олексієм Олексійовичем на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 10 січня 2024 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи, постановлену у складі судді Шпортун С. В. в м. Липовець, дата складення повного судового рішення відповідає даті її постановлення, -

в с т а н о в и в :

22 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки житлового будинку.

Позов мотивований тим, що він та ОСОБА_2 володіють кожен по ідеальній частці житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та не можуть дійти згоди щодо порядку володіння, користування та розпорядження спільною частковою власністю, що стало причиною звернення до суду.

16 жовтня 2024 року ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку, запропонувала свій варіант поділу з урахуванням того, який порядок користування у них склався.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2023 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження із первісним позовом (а. с. 65).

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 10 січня 2023 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, (вул. Батозька, 1, м. Вінниця), попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експерта поставлено наступні запитання:

1) чи можливо здійснити поділ в натурі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ідеальних часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по кожному. Якщо так, то надати можливі варіанти поділу;

2) якщо виділ (поділ) можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин запропонувати варіанти поділу (виділу) зі зміною розмірів ідеальних часток та визначенням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Оплату за проведення експертизи покладено в рівних частках на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвала мотивована тим, що з урахуванням предмету спору призначення експертизи у справі є необхідним, питання, зазначені представниками сторін є достатніми в частині щодо можливості визначення усіх варіантів поділу житлового будинку, однак перелік питань слід доповнити питанням про визначення експертом можливих варіантів поділу із відступленням від рівності часток.

Не погодившись із вказаною ухвалою в частині питань, поставлених судом на вирішення експертизи та в частині визначення експертної установи, відповідач- позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 за допомогою системи «Електронний суд», діючи через свого представника адвоката Якименка О. О., 24 січня 2024 року подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просить ухвалу в оскаржуваній частині скасувати та в цій частині постановити нову. Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд хоча й вказав в ухвалі, що клопотання представника відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи слід задовольнити, проте не поставив на вирішення експерта питання, яке було запропоновано, хоча запропоноване ним питання стосується визначення варіанту поділу, який відповідає фактичному користуванню, яке склалося ще з 2015 року. Окрім того обидві сторони, заявляючи клопотання про призначення судової експертизи, просили визначити експертну установу ТОВ «Подільський центр судових експертиз», однак суд помилково вказав, що сторони згоди не дійшли щодо експертної установи, тому доручив проведення експертизи іншій установі.

06 лютого 2024 року позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що судом дотримано вимоги ч. 5 ст. 103 ЦПК України, стверджує, що судом правильно сформовані питання, поставлені на вирішення експертам. Просить залишити ухвалу суду першої інстанції про призначення судової будівельно-технічної експертизи без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник адвокат Цвєтков О. В. заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про день та час розгляду справи, причини неявки до суду невідомі. Згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала не в повній мірі відповідає вимогам закону.

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.( ст. 102 ЦПК України)

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (частина 4 статті 103 ЦПК України).

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (частина 5 статті 103 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції задовольнив клопотання позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Цвєткова О. В. та зазначив в ухвалі про призначення експертизи питання, які були вказані представником(а. с. 79-81), а саме:

«Чи можливо здійснити поділ в натурі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ідеальних часток співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по кожному. Якщо так, то надати можливі варіанти поділу?»

Також суд першої інстанції правильно визначив питання: «Якщо виділ (поділ) можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин запропонувати варіанти поділу (виділу) зі зміною розмірів ідеальних часток та визначенням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася?»

Водночас суд першої інстанції хоча в резолютивній частині оскаржуваної ухвали і зазначив, що клопотання представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвоката Якименка О. О. підлягає до задоволення, проте не зазначив питання, яке було заявлено в клопотанні (а. с. 69-72).

Заявляючи клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, представник відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 адвокат Якименко О. О. обґрунтовував питання, яке він пропонував поставити на вирішення експерта тим, що між сторонами склався фактичний порядок користування будинком. АДРЕСА_1 , а відтак при поділі будинку в натурі просив визначити варіанти поділу саме по фактичному користуванні, не заперечуючи при цьому що експертом можливо будуть визначені інші варіанти поділу на дві частини (див. питання 2 клопотання), а саме:

1.Варіант поділу згідно фактичного користування:

Перша частина:

І поверх: тамбур 1-11, площею 2,4 кв.м.; вітальня 1-12, площею 15,6 кв.м.; коридор 1-13, площею 8,2 кв.м.; вбиральня 1-14, площею 3,4 кв.м.; комора 1-15, площею 2,6 кв.м.; вітальня 1-22, площею 36,2 кв.м.; вітальня 1-21, площею 36,1 кв.м.;

ІІ поверх: житлова кімната 1-26, площею 12,3 кв.м.; житлова кімната 1-28, площею 17,3 кв.м.; тамбур 1-29, площею 3,4 кв.м.; кухня 1-30, площею 15,6 кв.м.; санвузол 1-31, площею 6,4 кв.м.;

Підвальний поверх: коридор 1-1, площею 2,3 кв.м.; коридор 1-3, площею 23,0 кв.м.; комора 1-10, площею 7,0 кв.м.

Друга частина :

І поверх: коридор 1-17, площею 5,0 кв.м.; тамбур 1-18, площею 3,2 кв.м.; вітальня 1-19, площею 13,9 кв.м.; сходова клітина 1-20, площею 2,6 кв.м.;

II поверх: сходова клітина 1-23, площею 14,0 кв.м.; комора 1-24, площею 3,5 кв.м.; житлова кімната 1-25, площею 26,0 кв.м.; коридор 1-27, площею 1,7 кв.м.; коридор 1-32, площею 22,5 кв.м.;

Підвальний поверх: санвузол 1-4, площею 3,5 кв.м.; комора 1-5, площею 2,9 кв.м.; кухня 1-6, площею 9,3 кв.м.; підвальне приміщення 1-7, площею 14,0 кв.м.; комора 1-8, площею 5,4 кв.м.; підвальне приміщення 1-9, площею 64,8 кв.м..

Залишити у спільному користуванні: електрощитова 1-2, площею 1,8 кв.м.; котельня 1-16, площею 5,1 кв.м.».

2.Визначити інші можливі варіанти поділу житлового будинку по 1/2 частині кожному із співвласників?

В мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не навів конкретних причин чому він вважає за недоцільне поставити перед експертом питання щодо можливості поділу будинку саме у тому варіанті, який склався в користуванні сторін, обмежився лише загальною фразою, що він погоджується з доводами представника позивача адвоката Цвєткова О. В. про те, що це є прерогативою експерта.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції формально віднісся до вирішення цього питання, а відтак з урахуванням того, що ОСОБА_1 уже протягом 8 років не користується спірним будинком, а відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 разом із донькою проживають у вказаному будинку, між ними склався усталений порядок користування конкретними приміщеннями, суд вважає, що запропоноване представником відповідачки за первісним позовом адвокатом Якименком О. О. щодо можливості поділу будинку за фактичним користуванням є мотивованим та його вирішення експертом сприятиме можливості визначення судом найбільш оптимального варіанту поділу, який буде як наближеним до ідеальних часток сторін у спільній частковій власності, так і буде сприяти необхідності проведення як найменшої кількості перепланувань для реалізації варіанту поділу.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо невірного визначення судом першої інстанції експертної установи, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 103 ЦПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Як вбачається з поданих сторонами клопотань про призначення експертизи, представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Цвєтков О. В. просив доручити проведення експертизи експертам Вінницької Торгово-Промислової Палати та експертам ТОВ «Подільський центр судових експертиз»; представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 адвокат Якименко О. О. просив доручити проведення експертизи експертам ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

Отже, з огляду на заявлені клопотання, суд першої інстанції вірно виснував, що сторони не досягли цілковитої згоди у виборі експертної установи, та правильно доручив проведення експертизи Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який знаходиться за адресою: вул. Батозька, 1 м. Вінниця, 21007. При цьому суд правильно зазначив, що така експертна установа спеціалізується на проведені вказаного виду експертних досліджень та є найбільш територіально наближеною до об`єкта, який підлягає дослідженню.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 374ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини( частина 4 статті 376 ЦПК України).

Зважаючи на надану оцінку доводам учасників справи та висновкам суду першої інстанції, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги відповідачки за первісним позовом ОСОБА_2 знайшли своє часткове підтвердження, оскаржуване судове рішення підлягає зміні, оскільки постановлене з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання призначення судом експертизи.

Тому ухвала Липовецького районного суду Вінницької області від 10 січня 2024 року про призначення будівельно-технічної експертизи підлягає зміні в частині визначення переліку питань, що ставляться на вирішення експертизи шляхом доповнення резолютивної частини оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Якименком Олексієм Олексійовичем, задовольнити частково.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 10 січня 2024 року змінити, доповнивши резолютивну частину питанням, яке підлягає вирішенню експертом:

«Визначити можливий варіант поділу житлового будинку АДРЕСА_1 , на дві частини, визначивши їх реальні (вартісні) та ідеальні частки, з урахуванням фактичного користування, а саме:

Перша частина будинку:

І поверх: тамбур 1-11, площею 2,4 кв. м.; вітальня 1-12, площею 15,6 кв. м.; коридор 1-13, площею 8,2 кв. м.; вбиральня 1-14, площею 3,4 кв. м.; комора 1-15, площею 2,6 кв. м.; вітальня 1-22, площею 36,2 кв. м.; вітальня 1-21, площею 36,1 кв. м.;

ІІ поверх: житлова кімната 1-26, площею 12,3 кв. м.; житлова кімната 1-28, площею 17,3 кв. м.; тамбур 1-29, площею 3,4 кв. м.; кухня 1-30, площею 15,6 кв. м.; санвузол 1-31, площею 6,4 кв. м.;

Підвальний поверх: коридор 1-1, площею 2,3 кв. м.; коридор 1-3, площею 23,0 кв. м.; комора 1-10, площею 7,0 кв. м.

Друга частина:

І поверх: коридор 1-17, площею 5,0 кв. м.; тамбур 1-18, площею 3,2 кв. м.; вітальня 1-19, площею 13,9 кв. м.; сходова клітина 1-20, площею 2,6 кв. м.;

II поверх: сходова клітина 1-23, площею 14,0 кв. м.; комора 1-24, площею 3,5 кв. м.; житлова кімната 1-25, площею 26,0 кв. м.; коридор 1-27, площею 1,7 кв. м.; коридор 1-32, площею 22,5 кв. м.;

Підвальний поверх: санвузол 1-4, площею 3,5 кв. м.; комора 1-5, площею 2,9 кв. м.; кухня 1-6, площею 9,3 кв. м.; підвальне приміщення 1-7, площею 14,0 кв. м.; комора 1-8, площею 5,4 кв. м.; підвальне приміщення 1-9, площею 64,8 кв. м.

Залишити у спільному користуванні: електрощитова 1-2, площею 1,8 кв. м.; котельня 1-16, площею 5,1 кв. м.».

В іншій частині ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 10 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

О. В. Ковальчук