ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Губської Я.В.
при секретарі Мордухович К.Г.,
Представник позивача Гринь Н. звернулася до суду з позовною заявою про стягнення виплати грошової допомоги, в якій просить стягнути з відповідачки допомогу по безробіттю у розмірі 1902,81 грн. на користь Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 звернулвся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де згідно поданої заяви від 14.02.2011 року, відповідачу надано статус безробітного, та з 14.02.2011 року призначено допомогу по безробіттю з 14.02.2011 року по 08.02.2012 року у розмірі, встановленому законодавством. Відповідач знятий з реєстрації як безробітний 28.03.2011 року. В заяві про надання статусу безробітного від 14.02.2011 року відповідач зазначив та засвідчив власним підписом, що не відноситься до зайнятого населення та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно. Також відповідач ознайомлена з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного, призначення матеріального забезпечення та зобов`язання своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення, надання соціальних послуг. Харківським міським центром на підставі заяви про виплату грошової допомоги відповідачу на проточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю за період з 14.02.2011 року по 08.02.2012 року у розмірі встановленому законодавством. Під час перебування на обліку в службі зайнятості відповідачем не надавалися жодні документи, які підтверджували факт його зайнятості. В ході проведення перевірки інформації, отриманої від ПФУ 24.02.2021, встановлено, що ОСОБА_1 у лютому 2011 року та у березні 2011 року виконував роботи за договором ЦПХ у Харківському котельно-механічному заводі. У зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 164 від 09.04.2021.В результаті перевірки встановлено, що згідно з актами виконаних робіт від 21.02.2011 та від 01.03.2011 ОСОБА_1 виконував будівельні роботи у ПАТ «Харківським котельно-механічному заводі» у період з 21.02.2011 по 28.02.2011 та з 01.03.2011 по 31.03.2011 згідно договорів підряду від 21.02.2011 № 61/1 та від 01.03.2011 №79. В порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 44, п. 1 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідач не повідомила у встановлений термін Харківський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на прийняття рішень про припинення реєстрації безробітних, а саме приховав факт трудових відносин та отримання доходу. Невиконання відповідачем встановлених законодавством вимог призвело до безпідставної виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 1902,81 грн. Директором Харківського міського центру зайнятості прийнято наказ № 316 від 14.04.2021 року про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю відповідачці в розмірі 1902,81 грн., який разом з листом-претензією № ХМЦЗ-02-4303 від 15.04.2021 року з пропозицією у добровільному порядку сплатити суму боргу направлені відповідачу. Станом на 26.10.2023 року сума незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем на рахунок Філії не повернута.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.10.2023 року справу передано за підсудністю до Київського районного суду м.Харкова
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2023 справу передано у провадження судді Губської Я.В.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито у спрощеному провадженні.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, 17.04.2024 подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідач не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ухвали суду від 18.12.2023, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідач ОСОБА_1 звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Харківського міського центру зайнятості, де згідно поданої заяви від 14.02.2011 року йому було надано статус безробітного та з 14.02.2011 року відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженої Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 624 від 06.04.2020 року, призначено допомогу по безробіттю з 14.02.2011 по 08.02.2012, у розмірі встановленому законодавством. Знятий з реєстрації як безробітний 28.03.2011..
В заяві про надання статусу безробітного від 14.02.2011 року відповідач зазначив та засвідчив власним підписом, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст. 4 ЗУ «Про занятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно, ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та відомостей, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного, призначення матеріального забезпечення та зобов`язання своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення, надання соціальних послуг.
Харківським міським центром на підставі заяви про виплату грошової допомоги відповідачки на проточний рахунок перераховано допомогу по безробіттю за період 14.02.2011 по 08.02.2012, у розмірі встановленому законодавством.
В ході проведення перевірки інформації, отриманої від ПФУ 24.02.2021, встановлено, що ОСОБА_1 у лютому 2011 року та у березні 2011 року виконував роботи за договором ЦПХ у Харківському котельно-механічному заводі.
У зв`язку з чим Харківським міським центром зайнятості проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, за результатом якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 164 від 09.04.2021.
В результаті перевірки встановлено, що згідно з актами виконаних робіт від 21.02.2011 та від 01.03.2011 ОСОБА_1 виконував будівельні роботи у ПАТ «Харківським котельно-механічному заводі» у період з 21.02.2011 по 28.02.2011 та з 01.03.2011 по 31.03.2011 згідно договорів підряду від 21.02.2011 № 61/1 та від 01.03.2011 №79.
15.04.2021 року за вих. № ХМЦЗ-02-4303 на адресу відповідача ОСОБА_1 , направлено лист-претензія про повернення коштів.
Харківський міський центр зайнятості (позивач) є державною установою у централізованій системі державних установ державної служби зайнятості, яка виконує завдання та функції у сфері зайнятості населення, трудової міграції та соціального захисту населення від безробіття, а також функції виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про зайнятість населення».
Безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи (п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про зайнятість населення»).
Згідно з п.1ч.1ст.45ЗУ «Прозайнятість населення»реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади,що реалізуєдержавну політикуу сферізайнятості населеннята трудовоїміграції,припиняється уразі зайнятості особи.
Частинами 1, 3 статті 3ЗУ «Прозайнятість населення»кожен має право на вільнообрану зайнятість. Примушування до праці у будь-якій формі забороняється .Добровільна незайнятістьособи неможе бутипідставою дляпритягнення їїдо відповідальності. Зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.9ЗУ «Прозайнятість населення»кожен має право на соціальний захисту разі настання безробіття, що реалізується шляхом участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.
Пунктом 4 частини 2 статті 44ЗУ «Прозайнятість населення»зареєстровані безробітнізобов`язані протягомтрьох робочих днів інформувати кар`єрного радника про обставини, які є підставою для припинення реєстрації, визначеніч. 1ст. 45 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Судом встановлено, що в порушення вимог п.1, ч. 1 ст. 43, ч. 3 статті 44, п.1, ч.1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» ОСОБА_1 не повідомив Харківський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на прийняття рішень Харківським міським центром зайнятості про припинення реєстрації безробітних, а саме приховав факт цивільно-правових відносин з ПАТ «Харківським котельно-механічному заводі» згідно договорів підряду від 21.02.2011 № 61/1 та від 01.03.2011 №79.
Частиною ст. 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підставі викладеного, суд вважає, що своїми діями відповідач порушив вимоги законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, що, в свою чергу, потягло спричинення майнової шкоди позивачу.
Враховуючи вищевикладене, відсутність заперечень з боку відповідача з приводу даних вимог, а також заяв щодо позовної давності, суд вважає, що позовні вимоги Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії Харківського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення допомоги по безробіттю підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2684 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 141, 178, 247, 279, 280 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 3, 9, 44-45 ЗУ «Про зайнятість населення», суд
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя : Я. В. Губська