ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/326/24 Справа № 243/1918/22 Суддя у 1-й інстанції - Старовецький В.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Бортник В.А.

сторони справи

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2023 року, ухваленого суддею Старовецьким В.І. в режимі відеоконференції по за межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

У лютому 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до відповідача Головнего управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краматорськ, Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2 , який був зареєстрований як ВПО у м.Краматорську та перебував на обліку у Пенсійному фонді м.Краматорськ де отримував пенсію за віком.

Вказує на те, що з 01.03.2016 по 01.11.2018 її чоловіку було призупинено виплату пенсії, у зв`язку з перевіркою ПФУ отримувачів пенсій, як ВПО. У 2019 році, її чоловік звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Пенсійного фонду у м.Краматорську Донецької області про зобов`язання відповідача поновити йому виплату пенсії за віком, відновити нарахування та виплатити недоплачену пенсію за період з 01.03.2016 по 01.11.2018 роки.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року його вимоги були задоволені частково, зобов`язано відповідача поновити виплату пенсії за віком, відновити нарахування та виплатити невиплачену пенсію за період з 01.04.2016 по 01.11.2018. Зазначає, що після отримання рішення суду та виконавчого листа у Краматорському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження. Вказує на те, що відповідно до листа Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, яке було спрямовано до відділу ДВС міститься інформація, що заборгованість по сплаті пенсії належній ОСОБА_2 складає 249 815,92 грн. Зазначає, що за життя її чоловік ОСОБА_2 зазначених коштів так і не отримав. Після відкриття спадщини, після смерті її чоловіка, нотаріусом було видано їй свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію у розмірі 36 251,55 грн. на підставі довідки ПФУ, які роз`яснили, що нарахування проводилося на підставі ст.46 Закону Україи «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки до дати звернення за отриманням пенсії. Вказує, що вона неодноразово зверталася до відповідача із вимогою про виплату їй пенсії чоловіка, яка була визнана рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року, але відповідач умисно ігнорував зазначене рішення суду та на теперішній час вказане рішення й досі є невиконаним. З огляду на вищевказане, просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії її чоловіком ОСОБА_2 визнаними за ним за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року у розмірі 249 815,29 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недотриманої пенсії в порядку спадкування за законом задоволені.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , недоотриману пенсію, яка була нарахована рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року за період з 01 квітня 2016 року по 01 листопада 2018 року у розмірі 249 815 (двісті сорок дев`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 92 копійки, ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь на користь держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 копійок.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, посилаючись на незаконність оскаржуваного судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, скаржник зазначає, що судом не враховано, що управління, приймаючи рішення щодо виплати недоотриманої пенсії спадкоємцю у певному розмірі керується чинним законодавством, а саме Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Вказує, що суд не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа і виплата пенсії йому проведена по 31.07.2021, шляхом перерахування пенсійних коштів через банківську установу АТ "Ощадбанк". З 01.08.2021 виплата пенсії припинена у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсіонера.

Вказує, що позивач звернулася до Головного управління із заявою про виплату недоотриманої після смерті ОСОБА_2 пенсії та за результатами розгляду наданих документів заявниці було відмовлено в оформлені та виплаті недоотриманої пенсії, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про право на спадщину. На звернення позивача від 25.01.2022 заявниці повторно було відмовлено у оформлені та виплаті пенсії, оскільки період недоотриманої пенсії перевищує норми вимог статті 46 Закону №1058.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

14.11.2023 року через підсистему "Електронний суд" від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшло клопотання про проведення розгляду справи в письмовому провадженні, підтримує доводи наведені в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляцйна скарга сторнони відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , 23.08.1980 було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 (справа 200/907/19-а) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську про зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії за віком, відновити нарахування та виплатити невиплачену пенсію з 01.03.2016 по 01.11.2018, вимоги позивача були задоволені частково, зобов`язано відповідача відновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії у період з 01.04.2016 по 01.11.2018.

В подальшому ОСОБА_2 рішення суду та виконавчий лист було направлено на примусове виконання до Краматорського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, де державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №58859531.

Відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в м.Краматорську Донецької області №8365/03/34 від 11.05.2019, останній вказав, що згідно рішення про перерахунок пенсії від 05.04.2019 та протоколу від 05.04.2019 проведено нарахування заборгованості на загальну суму 249 815,92 грн. З 01.11.2018 ОСОБА_2 отримує поточну пенсію у розмірі 12 720,99 грн. Нараховану пенсію у розмірі 249 815,92 грн. управлінням включено до потреби в коштах на виплату за рішенням суду на травень 2019 року та направлено 11.04.2019 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для узгодження фінансування сум на виплату за рішенням суду.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Краматорську, Донецької області помер ОСОБА_2 .

Після смерті чоловіка позивач ОСОБА_1 звернулася до Першої Краматорської державної нотаріальної контори з метою отримання права на спадщину на майно яке залишилося після смерті її чоловіка.

Держаним нотаріусом було зроблено запит до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області щодо наявності грошових коштів (недоотриманої пенсії) на ім`я ОСОБА_2 . На запит нотаріуса ПФУ надало відповідь, що залишок недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 становить 36 521,55 грн., у відповіді зазначено, що залишок недоотриманої пенсії розраховано за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно.

Крім цього, державний нотаріус звертався до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області щодо наявності грошових коштів (недоотриманої пенсії), в тому числі і за рішення Донецького окружного адміністративного суду за період з 01.04.2016 по 01.11.2018 на ім`я ОСОБА_2 , на що, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надало відповідь що сума недоотриманої пенсії, розрахована за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно складає 13 569,06 грн.

З матеріалів цивільної справи видно, що позивач неодноразово зверталася до відповідача із вимогою нарахування їй успадкованої пенсії після смерті її чоловіка за рішенням Донецького окружного адміністративного суду, як в електронній формі через Особистий кабінет так і листами. На що Головним управлінням пенсійного фонду в Донецькій області було надано відповідь, що нарахування нічим не передбачено, оскільки відсутнє свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.01.2022 року, ОСОБА_1 отримала зазначене свідоцтво на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 36 521,55 грн.

Суд першої інстанцї, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, виходив з того, що позивач у встановленому законом порядку набула право власності на спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії її чоловіка в розмірі 249 815,92 грн., а відповідач перешкодає їй в реалізації права на отримання належного їй спадкового майна, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до положеньстатті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст.1227 Цивільного кодексуУкраїни суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст.316 Цивільного кодексуУкраїни правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст.317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п.5 ч.2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Так, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 (справа 200/907/19-а) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську про зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії за віком, відновити нарахування та виплатити невиплачену пенсію з 01.03.2016 по 01.11.2018, вимоги позивача були задоволені частково, зобов`язано відповідача відновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсії у період з 01.04.2016 по 01.11.2018. Рішення суду набрало законної сили.

На підставі зазначеного рішення померлому ОСОБА_2 було видано виконавчий лист з яким він звернувся до примусового виконання до ДВС.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується відповідачем, що сума заборгованості перед ОСОБА_2 за період з 01.04.2016 по 01.11.2018 становила 249 815,92 грн. На теперішній час, як встановлено судом зазначена сума заборгованості не була виплачена ані померлому ОСОБА_2 , ані його спадкоємцю дружині ОСОБА_1 .

В судовому засіданні достовірно встановлено, що, позивач набула право власності на успадковане майно у вигляді недоотриманої пенсії за рішенням суду від 19.02.2019 в розмірі 249 815,92 грн. як спадкоємець за законом.

Згідно з вимогами ч.4 ст.82 ЦПК Україниобставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач, на підтвердження правомірності своїх дій посилається на положення ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача, які ґрунтуються на частині першій статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Окрім того, зміст ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч.2 та 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Отже, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною нормою ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування положень ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неотриману суму пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , яка становила 249 815,92 грн., оскільки ці грошові кошти набуті позивачем в порядку спадкування і вона має на них право відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.02.2019 (справа 200/907/19-а).

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про повне задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слав`янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 січня 2024 року.

Головуючий:

Судді:.