Справа № 2322/395/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року с-ще Чорнобай

Суддя Чорнобаївського районного суду Черкаської області Романова О.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді від розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність та постанови начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б.Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчих проваджень, -

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Кваші І.М. перебуває скарга ОСОБА_1 на бездіяльність та постанови начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б.Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчих проваджень.

22 квітня 2024 року скаржник ОСОБА_1 подав до Чорнобаївського районного суду Черкаської області заяву про відвід головуючої судді Кваші І.М. у цивільній справі

№ 2322/395/11. Підставами для відводу судді Кваші І.М. скаржник ОСОБА_1 зазначає про повторну участь судді в розгляді тієї самої справи, оскільки суддя Кваша І.М. вже втретє розглядає дану справу, а також наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді. Зокрема, скаржник ОСОБА_1 вказує на те, що суддя Кваша І.М. розглядала інші провадження у цивільній справі № 2322/395/11, у ході розгляду яких, на думку заявника, приймала незаконні процесуальні рішення, зокрема накладала штраф на заявника, тощо. Також, суддя Кваша І.М. уже була відведена від розгляду цивільної справи № 709/665/20 предметом розгляду якої являється спір, який виник у скаржника з ПАТ АБ «Укргазбанк» у результаті чого ОСОБА_1 являється боржником у даному виконавчому провадженні.

Крім цього, скаржник ОСОБА_1 підставами для відводу вказує на те, що у рамках кримінального провадження № 0000733, у якому ОСОБА_1 являється потерпілим, слідча суддя Кваша І.М. допустила грубі помилки, що призвело до серйозного зволікання в проведенні досудового розслідування та затягування кримінального провадження, а також те, що ОСОБА_1 було направлено до Вищої ради правосуддя скаргу на дії судді Кваші І.М .

Вказане вище може призвести до виникнення у стороннього спостерігача сумнівів в неупередженості судді та суду в цілому.

Враховуючи вищевикладене, скаржник ОСОБА_1 , посилаючись на приписи ЦПК України, практику ЄСПЛ та Бангалорські принципи поведінки суддів, просить суд відвести суддю Квашу І.М. від розгляду його скарги на бездіяльність та постанови начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б.Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчих проваджень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч. 2 ст. 40 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оскільки, відповідно до змісту ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2024 року, суддя Кваша І.М. дійшла до висновку, що заявлений відвід є необґрунтований та відповідна заява надійшла до суду за три робочих дні до наступного засідання, заява про відвід передана до канцелярії Чорнобаївського районного суду Черкаської області для визначення судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

22 квітня 2024 року заява ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Кваші І.М. у цивільній справі № 2322/395/11 була передана для розгляду судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Романовій О.Г.

Положеннями ч. 7 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Керуючись положенням ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішив проводити розгляд заяви про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід головуючого судді, матеріали справи, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що ч. 1 ст. 376 ЦПК України визначені підстави для скасування судового рішення повністю або частково, а саме:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня

2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. А тому, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Отже, суд звертає увагу скаржника ОСОБА_1 на те, що незгода із процесуальними рішеннями судді не можуть слугувати підставою для відводу такого судді.

Твердження скаржника ОСОБА_1 про повторність участі судді Кваші І.М. в розгляді тієї самої справи суд оцінює критично, оскільки предметом скарги ОСОБА_1 являється скарга на бездіяльність та постанови начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б.Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчих проваджень, яка на розгляді судді Кваші І.М. не перебувала.

Крім цього, суду не було надано доказів та не було встановлено повторність участь судді Кваші І.М. в розгляді даної справи.

Посилання ж скаржника ОСОБА_1 на ту обставину, що суддя Кваша І.М. була відведена від розгляду справи № 709/665/20, на переконання суду, не можуть слугувати підставою для відводу судді Кваші І.М. від розгляду скарги останнього на бездіяльність та постанови начальника Чорнобаївського відділу державної виконавчої служби у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Волошина Б.Д. від 21 березня 2024 року про відкриття виконавчих проваджень.

Однією із підстав для відводу судді Кваші І.М. заявником вказано факт звернення останнього до Вищої ради правосуддя із скаргою на дії судді Кваші І.М .

Проте, відповідно до п. 2 рішення Ради суддів України № 34 від 08 червня 2017 року наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя - не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді

Кваші І.М. у цивільній справі № 2322/395/11 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Г. Романова