Провадження № 2/643/999/24
11.04.2024 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого-судді Скотаря А.Ю., за участю секретаря судового засідання Ширіної Я.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
Позивачка звернулась до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що до початку повномасштабного вторгнення російської федерації до України вона разом із матір`ю ОСОБА_3 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , хоча остання була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . У зв`язку з військовою російською агресією позивач разом із матір`ю були змушені переїхати до іншого місця проживання, а саме у м. Львів, де вони оселились по АДРЕСА_3 та стали на облік як внутрішньо переміщені особи. У подальшому з метою поліпшення умов проживання вони переїхали та уклали договір оренди за адресою: АДРЕСА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Інших спадкоємців, крім позивача, після смерті ОСОБА_3 немає. У липні 2023 року з метою оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кравченко Н.С. (далі Нотаріус), однак постановою від 26.07.2023 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність особи (спадкоємця), місце проживання якого зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
За життя ОСОБА_3 , в силу похилого віку та стану здоров`я останньої, починаючи з 12.08.2022 позивачка тричі викликала їй невідкладну медичну допомогу за останнім спільним місцем мешкання ( АДРЕСА_4 .). Під час чергового знаходження у лікарні ОСОБА_3 10.11.2022 померла, її поховання відбулося у м. Львові.
У листопаді 2023 року Московським районним судом м. Харкова постановлена ухвала у справі № 643/8497/23 за заявою позивачки про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якою заяву позивачки залишено без розгляду. Додатково роз`яснено, що з поданої заяви вбачається спір про право та заявниця може звернутися в загальному позовному провадженню для вирішення цього питання. Представник Харківської міської ради у вказаній вище справі подав заяву, в якій зазначив, що судове рішення за результатами розгляду справи суттєво впливає на майнові права та обов`язки Харківської міської ради з огляду на положення ст. 1277 ЦК України про порядок визнання спадщини відумерлою, з яких слідує обов`язок ради внаслідок відсутності дійсних спадкоємців після смерті ОСОБА_3 звернутись до суду із відповідною заявою про визнання спадщини квартири АДРЕСА_5 відумерлою та передати її у комунальну власність. Тобто фактично Харківська міська рада не визнає право власності на спадкове майно після смерті спадкодавця за позивачкою.
Позивачка просить суд позов задовольнити, встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 , визнати за позивачкою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати здійснити за рахунок позивача.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.01.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів спадкової справи, виклик та допит свідка.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2024 підготовче судове засідання закрито та справа призначена до судового розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення, відповідно до обставин, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату й час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав.
Зі згоди представника позивача суд розглянув справу в порядку заочного провадження на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача та покази свідка, дослідивши надані суду докази в їх сукупності суд встановив такі обставини та відповідні ним правовідносини: позивачка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) є донькою ОСОБА_3 (а.с. 49, 50).
Позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 за життя була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 12, 35).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації позивач разом із матір`ю перемістились до іншого місця проживання, а саме до м. Львова, де оселились по АДРЕСА_3 та стали на облік як внутрішньо переміщені особи (а.с. 35, 43).
В подальшому позивачка та ОСОБА_3 переїхали для подальшого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується договором оренди від 30.04.2022, актом від 10.08.2023 про встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , викликами медичних працівників для надання невідкладної медичної допомоги ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 14-31, 45-47, 68).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла у м. Львові, в цьому ж місті відбулось поховання померлої (а.с. 44, 48).
З матеріалів спадкової справи № 64/2023, зведеної після смерті ОСОБА_3 , суд встановив таке: 25.07.2023 ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Кравченко Н.С. з заявою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Згідно з інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, інформація про відкриті спадкові справи після померлої відсутня. На час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Спадщина складається з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_6 частка якої належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на жило від 09.03.2005 та 1/2 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2019. Постановою від 26.07.2023 позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність осіб, що були зареєстровані за однією адресою з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (а.с. 115-129).
Допитана у якості свідка ОСОБА_5 показала, що познайомилась з ОСОБА_3 , її донькою та онукою, коли вони всією сім`єю оселились у АДРЕСА_7 . Свідок була їх сусідкою та їй відомо, що ОСОБА_3 хворіла, їй часто викликали швидку медичну допомогу. Догляд за нею здійснювала донька, яка й поховала матір після смерті у м. Львові.
Оцінюючі надані докази в їх сукупності суд вважає, що факт проживання позивача разом з померлою матір`ю на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_4 доведений належними та допустимими доказами, а саме: показами свідка, договором оренди, актом про проживання, медичними документами.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Отже, статтями 1268 та 1269 ЦК України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.
Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.
Отже, судом встановлено, що позивач мешкала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є єдиним спадкоємцем першої черги, оформити свої спадкові права у нотаріуса позивач не змогла через не підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Таким чином існують підстави для застосування виняткового способу захисту прав позивача визнання за нею права власності на спадкове майно в судовому порядку.
Ураховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, встановлює факт проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнає за нею право власності на квартиру АДРЕСА_5 в порядку спадкування за законом після матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 141, 206, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 315 ЦПК України, ст.ст. 1258, 1264, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, суд -
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_4 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру, загальною площею 48,4 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.04.2024.

Суддя А.Ю. Скотар