Справа № 930/2047/23
Провадження № 22-ц/801/237/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.
УХВАЛА

16 січня 2024 рокуСправа № 930/2047/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Матківської М. В.

суддів: Міхасішина І. В., Сопруна В. В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року про повернення позовної заяви в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року у цивільній справі № 930/2047/23.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншому випадку скарга буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Роз`яснено позивачу, що протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали він має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, вказавши підстави для поновлення такого строку та надавши відповідні докази. У разі якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

На виконання вимог ухвали позивач ОСОБА_1 03 січня 2024 року надав заяву у якій серед іншого вказав, що строк на апеляційне оскарження був пропущений не з його вини, а з вини Іллінецького районного суду Вінницької області та з вини Вінницького апеляційного суду, який свої ухвали без його згоди надсилав не на його офіційну адресу, а на електронну скриньку, тому він вимагає негайно та невідкладно відновити його право на апеляційне оскарження шляхом його поновлення. При цьому вказує, що докази отримання ним 12 листопада 2023 року ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області, надати не може у зв`язку з втратою конверта, а тому просить взяти до уваги поштове повідомлення про вручення, яке міститься у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина 2 статті 354 ЦПК України).

Із матеріалів апеляційної скарги, інформації у комп`ютерній програмі «Д-3» та інформації із Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що оскаржувану ухвалу суд першої інстанції постановив 07 листопада 2023 року.

Зі слів позивача слідує, що ухвалу суду від 07 листопада 2023 року він отримав 12 листопада 2023 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду позивач подав до Вінницького апеляційного суду 13 грудня 2023 року, тобто з пропуском 15-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого статтею 354 ЦПК України, оскільки такий строк закінчився 27 листопада 2023 року понеділок, робочий день.

Вказана позивачем така причина пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, як те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений не з його вини, а з вини Іллінецького районного суду Вінницької області та з вини Вінницького апеляційного суду, який свої ухвали без його згоди надсилав не на його офіційну адресу, а на електронну скриньку, не визнаються судом поважними.

При цьому також враховується, що така причина пропуску строку не узгоджується із твердженням позивача в тому, що він не може надати докази отримання ухвали Іллінецького районного суду у зв`язку із втратою конверта, тому просить взяти до уваги поштове повідомлення про вручення, яке міститься в матеріалах справи, що свідчить про те, що ухвала суду від 07 листопада 2023 року надіслана позивачу не на його електронну скриньку, а на його офіційну адресу засобами поштового зв`язку та отримана ним 12 листопада 2023 року, про що позивач зазначив у своїй заяві від 03 січня 2024 року.

Інших причин і доказів в обґрунтування їх поважності позивач не надав.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Щокін проти України» тощо).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 357 ЦПК України якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що застосування процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Суд зобов`язаний прийняти і розглянути апеляційну скаргу на судове рішення лише за умови дотримання скаржником вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо строків на апеляційне оскарження та за умови відповідності апеляційної скарги формі та змісту, як того вимагає ЦПК України.

За таких обставин у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки наведені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажними.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3, 4 ст. 357, ст. 358 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівського РУП ГУНП у Вінницькій області про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідачМ. В. Матківська
СуддіІ. В. Міхасішин
В. В. Сопрун