Справа № 451/1136/14-ц Головуючий у 1 інстанції Куцик-Трускавецька О.Б.
Провадження № 22-ц/811/1095/23 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

з участю представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Джас Ірини Василівни на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області про виселення,-

встановив:

У липні 2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про виселення останнього та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 3-4).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 14.04.2008 між Банком та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №LVRDGK, згідно з умовами якого Банк зобов`язується надати кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 36440,00 грн строком до 14.04.2023.

У забезпечення виконання зобов`язань з повернення кредиту, між Банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №LVRDGK від 14.04.2008, згідно з п. 35.3 якого відповідач 1 надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 89,40 кв. м, житловою площею 41,10 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем 1 умов кредитного договору в частині повернення кредиту, Банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

29.11.2010 заочним рішенням Радехівського районного суду Львівської області у справі №2-29/10 звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 89,40 кв. м, житловою площею 41,10 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, відповідач 1 та усі мешканці (відповідачі 2 та 3), які зареєстровані та/або проживають у вищевказаному житловому будинку (предмет іпотеки) підлягають виселенню.

Правовими підставами позову визначено норми статті 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК України. Просив позов задовольнити.

Подавши 25.09.2014 уточнення до позовної заяви, позивач просив виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 39-41).

Ухвалами суду від 02.10.2014 залучено відповідачів ОСОБА_3 (з представленням її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 ), ОСОБА_6 та залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Радехівської РДА Львівської області (т. 1 а.с. 43, 44).

Радехівською районною державною адміністрацією Львівської області подано висновок про не доцільність виселення малолітніх дітей з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 57 58).

Заочним рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24.02.2015 у справі № 451/1136/14-ц позов задоволено.

Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто з відповідачів 365,40 грн у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

26.10.2021 відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення суду від 24.02.2015 у даній справі.

Ухвалою суду від 01.06.2022 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Радехівського районного суду Львівської області від 24.02.2015 у справі №451/1136/14-ц скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.07.2022 (т. 2 а.с. 137 140).

Оскаржуваним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 рокупозов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , 1990р.н., - задоволено частково.

Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1 .

Провадження у справі в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_6 закрито.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 182 грн 70 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 182 грн 70 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Виконання рішення зупинено на період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування такого.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Джас І.В., вважає рішення ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без врахування усіх доказів по справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що предметом спору в обох справах № 2-29/10 та № 451/1136/14 є виселення ОСОБА_1 з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому суд відмовив у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 .

Звертає увагу на підстави позовних вимог у цих справах № 2-29/10 та № 451/1136/14.

Щодо висновків про виселення з житла купленого за кредитні кошти та переданого в іпотеку зазначає, що згідно з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 273320572 від 06.09.2021 власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_1 .

Однак, за рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 29.11.2010, справа № 2-29/10 право власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя не перейшло.

На даний час АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не уклав від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу будинку.

Просить врахувати практику Європейського суду з прав людини щодо втрати житла, як найбільш крайньої форми втручання у право на повагу до житла.

Також зазначає на необхідності дотримання принципу пропорційності, тобто «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар.

Покликається на висновок Верховного Суду про неможливість виселення з іпотечного житла за позовом неволодіючого власника, висловлений у справі № 754/4727/16.

Вважає, що резолютивна частина рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29.11.2010 у справі № 2-29/10 не відповідає умовам, визначеним ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» в редакції станом на 29.11.2010, оскільки уповноваження судом позивача на вчинення договорів купівлі-продажу від імені відповідачів є таким, що суперечить загальним принципам цивільного законодавства.

Звертає увагу, що правові висновки Верховного Суду не мають універсального характеру для всіх без винятку справ, оскільки банк не набув право власності на спірне нерухоме майно, застосовувати висновки касаційної інстанції з неаналогічних справ є незаконним.

Стверджує, що висновки районного суду про те, що спірний будинок був придбаний за рахунок кредитних коштів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є припущеннями, оскільки такі посилання відсутні у кредитному та іпотечному договорах.

Такі посилання відсутні і у позовній заяві.

При цьому, у разі якщо предмет іпотеки набувався іпотекодавцем не за рахунок отриманих кредитних коштів, виселення з вказаного житлового приміщення без надання іншого жилого приміщення не допускається (постанова ВС від 12.04.2021, справа № 310/2950/18).

Окремо зазначає, що позивачем не надано доказів систематичного порушення правил співжиття, при цьому, з часу укладення договору іпотеки від 14.04.2008, за згодою позивача, як іпотекодержателя була здійснена реєстрація усіх осіб, які на даний час зареєстровані у спірному будинку, тому вони не підлягають виселенню відповідно до ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку», відтак не погоджується із покликанням суду на висновки Верховного Суду щодо виселення осіб, які захопили нежитлові приміщення.

Крім цього, таке обґрунтування у позові відсутнє, при цьому вимоги позивача ґрунтуються на порушенні відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору.

Також, виселення неповнолітніх дітей є порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутня письмова вимога позивача до відповідачів щодо їх виселення протягом місяця у досудовому порядку, а лист від 06.06.2014 був спрямований тільки ОСОБА_1 .

Звертає увагу на висновок Органу опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області «Про доцільність (недоцільність) виселення малолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 » затвердженого рішенням Виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області № 176 від 24.11.2022, де міська рада вважає недоцільним виселення малолітніх дітей.

Просить скасувати рішення Радехівського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

17 листопада 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_3 про заміну позивача правонаступником. В заяві покликається на те, що 13.10.2023 вона здійснила перерахування на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору №LVRDGK від 14.04.2008 в розмірі 32294,90 грн., 322,95 грн. судового збору, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а разом 32647,90 грн., на виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2010 року у справі № 2-29/10, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 18 від 13.10.2023.

З підстав, визначених у ст. 55 ЦПК України просила замінити позивача ПАТ КБ «Приватбанк» на правонаступника ОСОБА_3 .

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року клопотання ОСОБА_3 задоволено.

Залучено до участі у справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області про виселення, як правонаступника позивача акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" ОСОБА_3 .

Розгляд справи продовжено.

05.02.2024 на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 в порядку ст. 255 ЦПК України. Покликаючись на спірні правовідносини та норми матеріального права, які такі регулюють, а також те, що внаслідок погашення нею зобов`язання по кредитному договору №LVRDGK від 14.04.2008, правовідносини між сторонами цього договору ПАТ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 припинені.

Зазначає, що на даний час позивач та відповідач співпадає в одній особі, тому підстави для задоволення позову відсутні. Враховуючи вимоги ст. 49, п. 4 ч. 1 ст. 255, ст. 266 ЦПК України просить прийняти заяву про відмову від позовних вимог та закрити провадження у справі.

05.02.2024 на адресу апеляційного суду надійшло пояснення представника ОСОБА_2 щодо поданої ОСОБА_3 заяви про відмову від позову, покликаючись на спірні правовідносини та здійснену судом заміну ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ОСОБА_3 , не заперечує про закриття провадження у справі.

В судовому засіданні 06 лютого 2024 року представник відповідача Джас І.В. заяву правонаступника позивача ОСОБА_3 про відмову від позову підтримала, просила задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 з приводу поданої заяви, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

В свою чергу, відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Колегія суддів звертає увагу, що кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Зважаючи на те, що статтями 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними права щодо предмета спору на власний розсуд, при цьому, залучена до участі у справі як правонаступник позивача АТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_3 набула статус позивача, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_3 від позовних вимог, що є підставою для визнання нечинним ухваленого судом першої інстанції рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову правонаступника позивача ОСОБА_3 від позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області про виселення.

Визнати нечинним рішення Радехівського районного суду Львівської області від 09 березня 2023 року.

Провадження у справі за позовом правонаступника позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області про виселення закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 07 лютого 2024 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк