Справа № 202/4452/23
Провадження № 2/202/127/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Воронка В.С.

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Круглого В.В.

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача адвоката Верби А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Круглого Вячеслава Вікторовича про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова В.О., про визнання недійсним фраундаторного правочину та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова В.О., про визнання недійсним фраундаторного правочину та стягнення моральної шкоди.

Предметом спору, окрім іншого, є дійсність/недійсність договору дарування від 03.02.2023, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О., на підставі якого відповідач ОСОБА_3 прийняла у дар від відповідача ОСОБА_2 домоволодіння (об`єкт житлового нерухомості) за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м.; літ. Б літня кухня; літ. Г погріб з шийкою; Д, Е, Ж, З, И навіси; Л вбиральня; №1-15, І споруди.

Приписами ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти позову представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Круглий В.В. заявив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи на вирішення якої поставити питання чи є зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 житловий будинок за: АДРЕСА_1 , який має наступні характеристики: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м.; літ. Б літня кухня; літ. Г погріб з шийкою; Д, Е, Ж, З, И навіси; Л вбиральня; №1-15, І споруди, реєстраційний номер майна 101 знищеним?

Клопотання мотивовано тим, що будинок АДРЕСА_1 на теперішній час знищений та не існує як об`єкт нерухомого майна, що ймовірно може вказувати на відсутність предмету спору у справі.

У судовому засіданні ініціатор клопотання адвокат Круглий В.В. доводи свого клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Верба А.П. клопотання адвоката Круглого В.В. підтримали та наполягали на його задоволенні. Відповідачі також не заперечували, що фактично житловий будинок знесено, а на його місці збудований фундамент нового будинку.

Позивач та його представник адвокат Воронко В.С. заперечували проти задоволення клопотання.

Адвокатом Воронком В.С. подані письмові заперечення на клопотання з яких випливає, що ОСОБА_3 не мала жодної законної підстави для проведення реєстрації зносу об`єкту нерухомості, а додані до клопотання фото засвідчують лише факт наявності об`єкту нерухомості в стані незавершеного будівництва; відповідачі у судовому засіданні фактично засвідчили самовільне знесення (демонтаж) об`єкту нерухомості, що жодним чином не вказує на позбавлення їх прав на об`єкт нерухомості, а свідчить про реальні дії з їх боку (спроба перебудови будинку), з метою перешкоджання задоволенню вимог позивача; призначення судової будівельно-технічної експертизи не є процесуально доцільним в межах справи щодо визнання правочину фраундаторним; питання визначене у клопотанні адвоката взагалі не входять до завдань та переліку питань, які вирішуються в ході проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Заслухавши ініціатора клопотання, інших учасників судового засідання, суд дійшов до наступного.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. (ч.1 ст.316 ЦК України)

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тягар утримання майна покладено на власника (ст.322 ЦК України)

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. (ст. 328 ЦК України)

В даній справі судом встановлено, що на підставі договору дарування від 03.02.2023, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О., відповідач ОСОБА_3 прийняла у дар від ОСОБА_2 домоволодіння (об`єкт житлового нерухомості) за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 79,7 кв.м., житловою площею 52,5 кв.м.; літ. Б літня кухня; літ. Г погріб з шийкою; Д, Е, Ж, З, И навіси; Л вбиральня; №1-15, І споруди.

Реєстраційний номер майна 101.

Право власності зареєстроване за ОСОБА_3 03.02.2023 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер 66285852 від 03.02.2023, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О.

Право власності припиняється у разі, окрім іншого, знищення майна. (п. 4 ч.1 ст.356 ЦК України)

Процедура припинення права власності регулюється, зокрема, Цивільним кодексом України та Законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За загальним правилом право власності на майно припиняється в момент його знищення, проте на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, таке право припиняється з моменту внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ДРП) за заявою власника.

Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього повноваження власника, зокрема набуває і право володіння.

Також суд зазначає, що виключно власник майна може ініціювати питання про внесення запису про припинення права власності до ДРП. Тобто тільки власник має право на звернення із заявою про державну реєстрацію припинення права власності на нерухомість у зв`язку з її знищенням. Звернення до державного реєстратора інших осіб, які не є власниками об`єкта, буде порушенням права власника на мирне володіння майном.

Умовами для припинення права власності на знищене нерухоме майно згідно з вимогами статті 349 ЦК є наявність встановленого факту знищення майна, а також відповідна заява власника майна про внесення запису до ДРП.

Приписами ч.1 ст.130 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вже було зазначено предметом даного позову є дійсність/недійсність договору дарування від 03.02.2023 домоволодіння АДРЕСА_1 , а відтак фізичне знищення об`єкту нерухомого майна, про яке стверджує відповідач ОСОБА_3 та інші відповідачі, не має правового значення для розгляду даної справи, оскільки державна реєстрація права власності на це майно у встановленому законом порядку не припинена, а відтак власність ОСОБА_3 на нього презумується, поки суду не надано доказів протилежного.

Суду не надано доказів того, що відповідач ОСОБА_3 вчиняла дії щодо державної реєстрації припинення права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , а відтак заявляючи клопотанням про призначення експертизи адвокат Круглий В.В. фактично має на меті встановлення факту знищення майна відповідача ОСОБА_3 , але суд зазначає, що встановлення вказаного факту не підлягає встановленню в судовому порядку, оскільки законодавством передбачена позасудова процедура припинення права власності на знищене нерухоме майно.

Отже, судом встановлено, що у даній справі для призначення експертизи відсутня сукупність умов, визначених ч.1 ст.130 ЦПК України, а відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.259, 287-289 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Круглого Вячеслава Вікторовича про призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складений 22.04.2024

Суддя А. О. Михальченко