КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-1643/11 Головуючий у суді І інстанції Шевченко Т.М.
Провадження № 22-ц/824/1302/2024 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (далі - ТОВ «ФК «Гефест») звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Заяву обґрунтувало тим, що 28 лютого 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-1643/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 28 травня 2008 року у розмірі 103 678,31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 листопада 2010 року становить 820 199,12 грн.

На виконання зазначеного рішення 29 липня 2011 року стягувачу були видані два виконавчі листи, які перебували на примусовому виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві у межах виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2013 року замінено вибулу сторону виконавчих проваджень - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року стягувача ПАТ «Дельта Банк» замінено на ТОВ «ФК «Гефест», як правонаступника за правом грошової вимоги до боржників.

Заявник вказував, що 03 жовтня 2016 року державним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, але надати докази направлення оригіналів виконавчих листів Голосіївський ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не зміг у зв`язку зі знищенням реєстрів відправки рекомендованої кореспонденції за закінченням терміну зберігання.

Оскільки оригінали виконавчих листів не надходили до попереднього стягувача ПАТ «Дельта Банк» та відсутні в органах виконавчої служби, зазначене виключило можливість нового стягувача повторно пред`явити їх до виконання у встановлені строки та свідчить про їх втрату.

На підставі викладеного, з метою дотримання принципу обов`язковості судового рішення та враховуючи поважність причин пропуску строку, встановленого законом для пред`явлення виконавчих документів до виконання, виникла необхідність у поновленні строку для пред`явлення до примусового виконання виконавчих листів, виданих 29 липня 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва у справі № 2-1643/11, а також у видачі дублікатів виконавчих листів щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 липня 2023 року заяву ТОВ «ФК «Гефест» задоволено.

Видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, що були видані на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2011 року, у зв`язку із втратою їх оригіналів.

Поновлено ТОВ «ФК «Гефест»строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 2-1643/11 від 29 липня 2011 року, виданих на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2011 року.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_1 просить вищевказане судове рішення скасувати в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального й порушення норм процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зазначених вимог заяви відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 статті 47 Закону України № 606-XIV «Про виконавче провадження» мало місце 03 жовтня 2016 року, тому до моменту повторного відступлення права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК «Гефест», яке мало місце 24 травня 2019 року, пройшло 2 роки і 8 місяців.

Отже, заявник, як правонаступник банку, мав змогу в межах встановленого законом трьохрічного строку, який ще не сплив на момент відступлення права вимоги, скористатись своїм правом на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання, проте не реалізував це право і не надав жодних доказів, які б підтверджували поважні причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, лише 14 липня 2020 року, тобто через 14 місяців з моменту відступлення права вимоги і 9 місяців з моменту закінчення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, ТОВ «ФК «Гефест» звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Навіть після постановлення ухвали від 24 липня 2020 рокупро заміну сторони стягувача у справі ТОВ «ФК «Гефест» не поспішало пред`являти виконавчий лист до виконання і лише у червні 2023 року звернулося до суду із даною заявою, не зазначивши поважні причини, які можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Судом першої інстанції належної оцінки зазначеним обставинам не надано та прийнято оскаржувану ухвалу без будь-яких належних та допустимих доказів, що підтверджували б поважні причини пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу заявник в особі представника - адвоката Остащенко О.М. просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те, що доводи боржника є безпідставними, оскільки на момент передачі прав вимоги від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Гефест», як встановлено з відповіді Голосіївського ВДВС у м. Києві, строк виконавчих листів вже був пропущений і підставою його пропуску є не отримання ПАТ «Дельта Банк» оригіналів виконавчих листів після їх повернення стягувачу, що зумовило неможливість вчасно їх повторно пред`явити до виконання, тому суд вірно встановив саме причину пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а не строк звернення стягувача із заявою про його поновлення до суду, який не визначено законодавством, а відтак не підлягає встановленню і доведенню.

Також просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Гефест» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500,00 грн, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відзив ОСОБА_2 на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанціїпредставник ТОВ «ФК «Гефест» - адвокат Шкільняк Я.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Боржники та/або їх представники в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, ОСОБА_2 причини неявки до суду не повідомив, а тому колегія суддів дійшла висновку, що їх неявка відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника заявника в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 лютого 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-1643/11, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № від 28 травня 2008 року у розмірі 103 678,31 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01 листопада 2010 року становить 820 199,12 грн, 1 700,00 грн судового збору та 120,00 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи (а.с. 59-61).

29 липня 2011 року Голосіївським районним судом м. Києва були видані два виконавчі листи, які фактично отримані представником банку 31 жовтня 2011 року (а.с. 64, 72, 84).

Постановами державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 13 січня 2012 року відкрито виконавчі провадження № НОМЕР_1 щодо боржника ОСОБА_1 та № НОМЕР_2 щодо боржника ОСОБА_2 (а.с. 73, 85).

Ухвалами Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2013 року за заявами державного виконавця замінено вибулу сторону вказаних виконавчих проваджень - стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк» відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту № від 28 травня 2008 року (а.с. 103-107).

Постановами державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 18 вересня та 04 жовтня 2013 року на підставі вказаних судових рішень було замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях (а.с. 143, 144).

27 травня та 03 жовтня 2016 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу на підставі пунктів 2, 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 146, 148, 151).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» та видано йому дублікати виконавчих листів у справі № 2-1643/11 (а.с. 166, 167).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року задоволено заяву ТОВ «ФК «Гефест» та замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «ФК «Гефест», як правонаступника за правом грошової вимоги до боржників на підставі договору № 1436/К купівлі-продажу майнових прав від 24 травня 2019 року (а.с. 190-192).

На адвокатський запит представника ТОВ «ФК «Гефест» 30 березня 2023 року Голосіївський ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив, що 03 жовтня 2016 року державним виконавцем були винесені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, але надати докази направлення оригіналів виконавчих листів ПАТ «Дельта Банк» не виявляється можливим у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень та реєстрів відправки рекомендованої кореспонденції за закінченням терміну зберігання (а.с. 205-207).

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Гефест» та поновлюючи йому строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 29 липня 2011 року щодо боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 2-1643/11 після переривання встановлено до 03 жовтня 2019 року, тому з урахуванням наведеного заявником обґрунтування, причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважними.

Проте колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у статті 14 ЦПК України у редакції, яка діяла на час видачі виконавчого документа.

В частині першій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, на час видачі виконавчого листа у справі № 2-1643/11 (29 липня 2011 року) були врегульовані Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, встановленим Законом № 606-XIV, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 23 Закону № 606-XIV у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону № 606-XIV).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України № 1404-VIII від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

У частині шостій статті 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Обґрунтовуючи вимоги заяви пропоновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «Гефест»зазначало, що пропуск встановленого законом трирічного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа від 29 липня 2011 року зумовлено його втратою й перевірити ким саме та де був втрачений виконавчий лист не має можливості через знищення Голосіївським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві доказів відправки виконавчого документу, що, на його думку, є поважною причиною пропуску зазначеного строку.

Так, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.

Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Аналогічний висновок зроблений в постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 1522/12531/12 (провадження № 61-18649св21) у подібних правовідносинах.

Таким чином підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин. Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2016 року у межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ПАТ «Дельта Банк» на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 151 зворот).

У березні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів № 2-1643/11 від 29 липня 2011 року, посилаючись на те, що після повернення виконавчого документа стягувачу на адресу банку не надходило копії відповідної постанови та оригінал виконавчого листа (а.с. 135-137).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 квітня 2018 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» та видано йому дублікати виконавчих листів у справі № 2-1643/11, що були видані на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 лютого 2011 року, у зв`язку із втратою їх оригіналів (а.с. 166, 167).

При цьому суд установив, що строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1643/11 до виконання не пропущений.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що у грудні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» направило до суду першої інстанції заяву про видачу дублікатів виконавчих листів № 2-1643/11 та 16 січня 2019 року фактично отримало їх на свою адресу засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 173-177).

24 травня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Гефест» було укладено договір № 1436/К купівлі-продажу майнових прав, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Гефест» право вимоги до боржників за кредитним договором № від 28 травня 2008 року (а.с. 180-182).

З урахування наведеного, обставини, на які посилається ТОВ «ФК «Гефест» як на підставу для поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1643/11 від 29 липня 2011 року, а саме втрату оригіналу виконавчого листа після його повернення попередньому стягувачу, не можна визнати поважними причинами пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, адже ці обставини уже були предметом судового розгляду за заявою ПАТ «Дельта Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів, за результатом якого останньому був виданий дублікат втраченого виконавчого листа № 2-1643/11 щодо боржника ОСОБА_1 , який на момент передачі права вимоги за кредитним договором знаходився у банку і в заявника, як нового стягувача, були відсутні об`єктивні перешкоди повторно пред`явити його до виконання у встановлений законом строк.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Гефест» в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, суд першої інстанції безпідставно виходив із доведеності факту поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання лише з підстав того, що оригінал вказаного виконавчого листа був втрачений у 2016 році, не врахувавши, що після настання зазначених обставин, а саме із 16 січня 2019 року у попереднього стягувача уже був наявний дублікат виконавчого листа, виданий взамін втраченого, відтак зазначені обставини самі по собі не мають правового значення для вирішення питання поновлення пропущеного строку.

Будь-яких інших причин пропуску вказаного строку у заяві ТОВ «ФК «Гефест» не зазначено і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б не залежали від волі стягувача та дійсно створювали перешкоди або значно ускладнювали можливість пред`явлення виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 до виконання у визначений законом строк.

Виходячи з наведеного, оскільки заява ТОВ «ФК «Гефест» в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого щодо боржника ОСОБА_1 , не містить поважних та обґрунтованих підстав, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин для пред`явлення виконавчого документа до виконання у встановлений законом строк, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для її задоволення.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За положеннями частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1643/11 від 29 липня 2011 року, виданого щодо боржника ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи та вимогам статей 260, 263 ЦПК України, вона постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та зпорушенням норм процесуального права, тому відповідно до вимог статті 376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні вимог заяви ТОВ «ФК «Гефест» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України із заявника стягуються документально підтверджені судові витрати, понесені боржником ОСОБА_1 у межах даної справи (судового провадження), а саме 536,80 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367 - 369, 372, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 03 липня 2023 року в частині поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1643/11 від 29 липня 2011 року, виданого щодо боржника ОСОБА_1 , скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні вказаних вимог заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» на користь ОСОБА_1 536,80 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в частині вирішених вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.О. Писана

Д.О. Таргоній