Справа № 489/8533/23
Номер провадження 2/489/605/24
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - позивачі) до ОСОБА_4 (далі - відповідач) про визначення часток у праві спільної сумісної власності

встановив

У грудні 2023 року представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів та відповідача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/3 частку житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами та частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0552 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:016:0028, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Померла ОСОБА_5 заповіт не залишала. Позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом, спадщину прийняли. Спадкова справа №22/2022 відкрита приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Грищенко Л.А. 17.11.2023 позивачі отримали у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом кожний на 1/4 частку спадкового майна померлої, яке складається з: 1/3 частки житлового будинку, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі зазначають, що відповідач свідоцтво про право на спадщину на частку у житловому будинку не отримав. 20.11.2023 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Грищенко Л.А. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_5 , яке складається з частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0552 га, що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:016:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначив те, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності декількох співвласників, без визначення часток, тобто неможливо визначити яка саме частка земельної ділянки належала спадкодавцю. Рішенням Миколаївської міської ради м. Миколаєва від 31.01.2023 №17/80 земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , передана у спільну сумісну власність: ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 . Представник позивача вважає, що частки співвласників у праві власності на земельну ділянку є рівними та дорівнюють по 1/3 частці кожному. Тому, представник позивача просить визначити, що частки ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0552 га, що надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:016:0028, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є рівними та становлять по 1/3 частці для кожного.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивачів просив розглядати справу без його участі та без участі позивачів.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі та визнав позовні вимоги в повному обсязі. Від представника відповідача надійшов до суду відзив в якому зазначено, що у зв`язку з не визначенням за життя ОСОБА_5 об`єму часток між співвласниками на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , позивачі на теперішній час позбавлені можливості належним чином реалізувати свої спадкові права. Враховуючи те, що домоволодіння АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_5 перебувало у власності в рівних частках між співвласниками по 1/3 частці за кожним, можливо стверджувати і про рівність часток між співвласниками земельної ділянки, розташованої за тією ж адресою. Тому, відповідач та його представник просили позовні вимоги визнали та просили задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносин.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у зв`язку з реєстрацією шлюбу 26.07.2023 ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Згідно з копією Договору дарування житлового будинку від 30.11.2018, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Гавелею О.О., зареєстрованого в реєстрі за №932, ОСОБА_5 передала ОСОБА_6 , ОСОБА_2 (обдаровуваним) у власність, а останні прийняли у дар 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 - у рівних частках кожна.

З відомостей з Державного реєстру речових прав (номер інформаційної довідки 325986804 від 16.03.2023, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності по 1/3 частці ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копією довідки від 16.03.2023, виданої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., склад спадкоємців після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - чотири спадкоємця: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 .

Згідно з копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 17.11.2023, посвідчених приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., зареєстрованих в реєстрі за №1385, №1386, №1387, ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину кожному на частку спадкового майна після смерті ОСОБА_5 (1949 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що складається з: 1/3 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями вказаного майна зазначено: ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відповідно до копії рішення Миколаївської міської ради №17/80 від 31.01.2023 «Про передачу у спільну сумісну власність ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (забудована земельна ділянка)» вирішено надати громадянам ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 у спільну сумісну власність земельну ділянку загальною площею 552 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , відповідно до висновку Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 15.06.2021 №23361/12.01-47/21-2.

Згідно з копій витягів з Державного реєстру речових прав №350445430 від 16.10.2023, №350445842 від 16.10.2023, №350445643 від 16.10.2023 ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності земельна ділянка 0,0552 га, кадастровий номер :06:016:0028.

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №458/02-31 від 20.11.2023, винесеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., заявником ( ОСОБА_1 ) не надано документу, який би підтверджував визначення часток між співвласниками, тобто не було подано в повному обсязі документів, які необхідні нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ч. 2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

В ч.2 ст. 372 ЦК України зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

З п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Згідно з ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 296/12087/19 від 27.12.2022 зазначено, що статтею 120 ЗК України визначено особливий правовий механізм переходу прав на земельну ділянку, який також пов`язаний з переходом права на будівлю і споруду, які розміщені на цій земельній ділянці. Так, відповідно до частин першої та четвертої статті 120 ЗК України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства. При цьому під час застосування положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України судам слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

В ч.ч 1-3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Суд враховує, що рішенням Миколаївської міської ради №17/80 від 31.01.2023 вирішено надати ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 у спільну сумісну власність земельну ділянку загальною площею 552 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , але частки співвласників у вказаному рішенні не зазначено. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Грищенко Л.А., зареєстровані в реєстрі за №1385, №1386, №1387, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частку кожен у спадковому майні, що складається з: 1/3 частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також, 30.11.2018 ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_6 та ОСОБА_2 2/3 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у рівних частках кожній.

Суд вважає, що частки ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0552 га, що розташована в АДРЕСА_1 та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:016:0028 є рівними, оскільки інше не було встановлено договором між ними.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що відповідач подав до суду заяву про визнання позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно визначити, що частки ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0552 га, що розташована в АДРЕСА_1 та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:016:0028 є рівними та становлять по 1/3 частці для кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позов задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0552 га, що розташована в АДРЕСА_1 та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :06:016:0028 є рівними та становлять по 1/3 частці для кожного.

Інформація про учасників справи:

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

Позивач 3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його підписання, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення (підписання) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення підписано 09.02.2024.

Суддя В. В. Кокорєв