УХВАЛА

22 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 760/10129/21

провадження № 61-5389ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позикиу розмірі 539 172, 19 грн, з яких: 504 426, 15 грн - сума основного боргу, що станом на 16 квітня 2021 року становить 17 983, 00 долари США; 14 510, 89 грн - 14 % річних; 6 529, 90 грн - проценти на рівні облікової ставки НБУ; 13 705, 25 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 31 січня 2019 року, з урахуванням 14 % річних, в сумі 517 638, 93 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 5 176, 05 грн.

Додатковим рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 вересня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користьОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 44 000, 00 грн.

12 квітня 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Падалка К. В. засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року у вказаній справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028, 00 грн.

Ціна позову в цій справі становить 539 172, 19 грн, що станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028, 00 грн * 250 = 757 000, 00 грн).

Представник заявника у касаційній скарзі зазначає, що ця справа має для ОСОБА_1 виняткове значення (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), оскільки оскаржувані судові рішення стосуються грошових вимог до відповідача на значну суму.

Оцінка судом «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Аналіз наведених адвокатом Падалкою К. В. у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що вказана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки незгода з оскаржуваними судовими рішеннями не свідчить про винятковість справи для заявника, а також не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для останнього внаслідок прийняття таких судових рішень.

Інших випадків, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в цій справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі не наведено та не обґрунтовано.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і вони не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання представника заявника про зупинення дії оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 липня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко