Справа 688/2644/23
№ 2/688/64/24
Рішення

Іменем України

19 квітня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

представника третьої особи Занов`яка І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Возняк Алі Гюндузовни в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

23.06.2023 року адвокат Возняк А.Г. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_2 , про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позову посилається на те, що у 2015 році у ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були стосунки, а у 2019 році відповідач повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_5 . У зв`язки із вказаними обставинами, позивач звернувся із заявою до органів РАЦСУ про визнання батьківства щодо дочки. 12.06.2019 року між сторонами був укладений шлюб, однак сімейні стосунки не склалися та рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2023 року шлюб між ними було розірвано. В ході однієї із конфліктних ситуацій ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_4 , що ОСОБА_5 не є його дочкою. Розмови відповідача на тему батьківства стали серйозним підгрунтям для сумнівів в кровній спорідненості позивача з дочкою. Вважає необхідним призначити по справі молекулярно-генетичну експертизу та просить суд виключити відомості з актового запису № 8 про народження дитини ОСОБА_6 , складеного 27.09.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління у Хмельниціькій області про батька ОСОБА_4 .

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце його проведення.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, просила його задовольнити.

Позиція відповідача, третьої особи

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що позивач не є біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , про що йому було достеменно відомо в момент реєстрації себе батьком дитини.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Занов`як І.С в судовому засіданні з урахуванням досліджених доказів просив відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 07.07.2023 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання на 09 год. 30 хв. 07.09.2023 року, яке за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Спеціального С.П. відкладено до 10 год. 30 хв. 02.10.2023 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 02.10.2023року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Возняк А.Г. замінено неналежну третю особу службу у справах дітей Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області належною органом опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, відкладено проведення підготовчого засідання до 09 год. 30 хв. 18.10.2023 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2023 року провадження у даній справі було зупинено у зв`язку призначенням судової молекулярно-генетичної експертизи, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.

29.02.2024 року на адресу суду надійшло повідомлення завідуючого відділення судово-медичної генетичної індентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про неможливість проведення експертизи, оскільки ОСОБА_2 з дитиною на відбір зразків крові не з`явилась.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.03.2024 року поновлено провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання об 11 год 00 хв 29.03.2024 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.03.2024 року задоволено клопотання сторін про виклик свідків, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год. 00 хв. 19.04.2024 року.

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_6 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області складено відповідний актовий запис №8 від 06.01.2016 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 12.06.2019 року Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області сторони зареєстрували шлюб 12.06.2019 року, про що складено відповідний актовий запис за №108.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 27.09.2019 року Новоград-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 8, ОСОБА_4 записаний батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2023 року у справі №688/1369/23 2/688/400/2 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Вказані обставини підтверджуються даними копій: свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 12.06.2019 року, свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 27.09.2019 року, рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2023 року.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.10.2023 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 адвоката Возняк А.Г. призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої постановлено запитання: «Чи являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , біологічним батьком дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?»; проведення експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи; провадження в справі на час проведення експертизи зупинено.

29.02.2024 року на адресу суду надійшло повідомлення завідуючого відділення судово-медичної генетичної індентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про неможливість проведення експертизи, оскільки ОСОБА_2 з дитиною на відбір зразків крові не з`явилась.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона є рідною сестрою позивача ОСОБА_4 , а тому знає, що позивач познайомився з відповідачем весною 2015 року в соціальній мережі «Контакт», після чого вони почали зустрічатися. Невдовзі ОСОБА_4 познайомив їх, представив ОСОБА_2 як свою дівчину, вони разом гуляли по м. Львів, відповідач приїжджала в гості. Потім вони припинили спілкування, а в 2017 році брат взнав, що ОСОБА_5 його донька. У 2019 році сторони уклали шлюб, брат повідомив батьків, що в нього є дитина дочка від ОСОБА_2 , а тому визнав батьківство. В 2022 році брат від відповідача дізнався, що дочка не є його дитиною, а тому звернувся до суду із вказаним позовом.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є двоюрідною сестрою позивача ОСОБА_4 , а тому знає, що сторони познайомилися в соціальній мережі, після чого почали зустрічатися. Весною 2015 року разом із ними гуляла по ОСОБА_9 . Згодом вони припинили спілкування, а в 2017 році брат відновив стосунки з ОСОБА_10 та повідомив, що у них є дочка.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона є родичкою ОСОБА_2 , ствердила, що відповідач завагітніла ще в школі в 11 класі, від кого саме не знає. Після закінчення школи відповідач поїхала на навчання у м. Львів, до цього жодного разу сама не виїжала за межі м. Шепетівка. З розповідей ОСОБА_2 знає, що познайомилась вона з ОСОБА_4 на другому курсі університету, весною 2017 року. На момент знайомства сторін, дочці було вже більше року. Від ОСОБА_4 неодноразово чула, що він знав, що дитина не його, однак хоче її усиновити, дати своє прізвище, щоб була повноцінна сім`я, оскільки кохає ОСОБА_10 . Батьки позивача на весіллі у м. Шепетівка присутні не були, оскільки були проти їх шлюбу через наявність у ОСОБА_10 дитини від іншого чоловіка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона дружить з мамою відповідача, часто буває у них дома. Ствердила, що на момент народження дитини, ОСОБА_10 навчалась в школі, з позивачем знайома не була. Познайомилась із ОСОБА_13 вона вже під час навчання у м. Львів весною-літом 2017 року. Весілля сторони святкували у м. Шепетівка, була на ньому присутня. Ствердила, що ОСОБА_4 знав, що дитина не його, особисто чула, як він про це говорив, незважаючи на це виявив бажання дитину усиновити. Зазначила, що батьків позивача на весіллі не було, оскільки вони не хотіли невісту з дитиною, через це були проти їх одруження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що він є чоловіком рідної сестри ОСОБА_2 , а тому в 2015 році вони проживали разом в одному будинку. Підтвердив, що відповідач завагітніла ще в 11 класі, тоді не виїжджала за межі міста сама. На момент народження дитини, ОСОБА_10 із ОСОБА_13 знайома не була, познайомилась із ним вже під час навчання у м. Львові в 2017 році. Вперше побачив позивача в 2017 році, коли ОСОБА_10 привезла його до м. Шепетівка на знайомство з мамою. Потім сторони припиняли стосунки, проте відновивши їх, в 2019 році вони одружились. Ствердив, що ОСОБА_4 достеменно знав, що дитина не від нього, однак визнав батьківство, оскільки сам цього захотів. Батьківство відносно ОСОБА_5 позивач визнав вже після реєстрації шлюбу.

Застосовані норми права, мотиви та висновки суду

З`ясувавши думки учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне.

Предметом спору у цій справі є оспорювання батьківства ОСОБА_4 , який записаний батьком дитини.

У такій категорії справ важливим є правильне визначення розподілу обов`язків із доказування.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина перша статті 121 СК України).

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження (частини перша та друга статті 136 СК України).

Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком (частина п`ята статті 136 СК України).

Законодавець обмежив право особи, яка записана батьком дитини, на оспорювання свого батьківства, зокрема, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, або не могла про це не знати.

Що узгоджується з правовими висновками щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 08 лютого 2018 року у справі № 318/2458/15, від 12 лютого 2020 року у справі № 317/1584/18, від 27 жовтня 2020 року у справі № 172/125/19, від 21 серпня 2019 року у справі № 265/597/17, від 13 липня 2022 року у справі №201/6130/19, від 11 січня 2023 року у справі №172/1206/21, згідно з якими чоловік в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є біологічним батьком дитини, однак погодився на реєстрацію його батьком за його особистою заявою.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав (частина перша статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захисті піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII).

Таким чином, при вирішенні спорів щодо оспорювання батьківства суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (статті 12 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Суд зазначає, що зміст предмета доказування залежить від особливостей категорії справи; предмет доказування у справі про оспорювання батьківства визначається нормами матеріального права, а саме статтею 136 СК України.

Предметом доказування у спорі про оспорювання батьківства, особою, яка записана батьком дитини (позивачем), є доведення відсутності кровного споріднення з дитиною, а також необізнаність позивача в момент реєстрації, що він не є біологічним батьком дитини.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зауважує, що сторона, яка оспорює батьківство, має надати всі необхідні докази, оскільки тягар доказування лежить саме на цій особі.

Отже, позивач (особа, яка оспорює батьківство) має надати докази, що він не є батьком дитини, а також, що в момент реєстрації себе батьком дитини він не знав, що не є її батьком.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини другої статті 77, статті 81 ЦПК України відповідачка має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Отже, якщо позивач стверджує, що в момент реєстрації себе батьком дитини не знав, що не є її батьком, то відповідачка має надати докази на спростування таких тверджень.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина перша статті 82 ЦПК України).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи (стаття 12 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність

Тобто, суд має встановити, чи особа, яка оспорює батьківство, знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є її батьком, або за встановленими обставинами справи не могла про це не знати.

Судом встановлено, що сторони познайомились у соціальній мережі, після чого весною 2017 року почали спілкуватися. 12.06.2019 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано судом 08.05.2023 року. Також судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження сторони записані батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте батьківство позивачем визнано вже після реєстрації шлюбу.

Ухвалою суду від 18.10.2023 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 адвоката Возняк А.Г. призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проте її не проведено через неявку відповідача із дитиною для відібрання зразків крові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 визнала, що позивач ОСОБА_4 не є білогогічним батьком дитини, оскільки вона народилась задовго до їхнього знайомства та одруження, про що йому було достаменно відомо, останній самостійно виявив бажання визнати батьківство відносно дочки. З вказаних мотивів не вбачала доцільності у проведенні судової генетично-молекулярної експертизи, а тому на відібрання зразків крові з дитиною до експертної установи не їздила.

Факт відсутності кровного споріднення позивача ОСОБА_4 і дитини ОСОБА_6 підтверджується, крім визнання цих обставин відповідачем, також показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , допитаних в судовому засіданні.

Ні позивачем, ні його представником не спростовано доказами той факт, що ОСОБА_4 не був обізнаний на час реєстрації свого батьківства про те, що він не є біологічним батьком дитини.

Враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання відповідачем, суд дійшов висновку, що на час реєстрації батьківства позивачу було відомо про те, що він не є білогогічним батьком дитини.

З огляду на наведене вище, проаналізувавши зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, суд дійшов висновку у задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат

В силу ст. 141 ЦПК України, з урахуванням відмови у задоволенні позову, судові вирати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову адвоката Возняк Алі Гюндузовни в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, адреса місцезнаходження: вул. Соборності, 4, в м. Шепетівка Хмельницької області.

Повне судове рішення складено 26 квітня 2024 року.

Суддя: Світлана КОЗАЧУК