Дата документу 09.02.2024 Справа № 331/5769/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 331/5769/23 Головуючий у 1-й інстанції Антоненко М.В.
Пр. № 22-ц/807/420/24Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

розглянувши в порядку письмового провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі ЄУН 331/5058/23 за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (надалі Банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

та матеріали справи ЄУН 331/5769/23 за зустрічним позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про захист прав споживача та застосування наслідків нікчемного правочину

ВСТАНОВИВ:

04.09.2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом (а.с. 1-3)

(у справі ЄУН 331/5058/23 за первісним позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001 від 16.08.2021 року у розмірі 105160,21 грн. та судовий збір 2684,00 грн.)

в якому просив прийняту дану зустрічну позовну заяву до спільного розгляду із первісною позовною заявою саме у вказаній справі, застосувати наслідки нікчемного вищезазначеного договору (за його заявою № 001 від 16.08.2021 року) і стягнути з Банку на його користь 14352,00 грн.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Антоненка М.В. (а.с. 4).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2023 року (а.с. 8) вищезазначену зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто останньому.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції у цій справі, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 13) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 46).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 17 січня 2024 року (а.с. 27), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання (а.с. 28).

Оскільки, в силу вимог ст. 353 ч. 1 п. 6 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо … повернення заяви позивачеві (заявникові). Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах … 6 … частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Банк не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 у цій справі (довідка про отримання 19.01.2024 року Банком копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у цій справі в електронному кабінеті - а.с. 30).

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справи не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цієї справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи вищезазначену зустрічну позову заяву відповідача ОСОБА_1 у справі, керувався ст. 185 ЦПК України та виходив із такого.

04.09.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до АТ «ПУМБ» про захист прав споживачів та застосування наслідків нікчемного правочину.

Вказана позовна заява ухвалою суду від 25.09.2023 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням ст.185 ЦПК України.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк протягом десяти днів з дня отримання ухвали усунути недоліки.

Ухвала суду від 25.09.2023 року була направлена судом позивачу 25.09.2023 року.

30.10.2023 року до суду повернувся конверт з позначкою про причину невручення «За закінченням терміну зберігання».

Станом на теперішній час, позивачем у встановлений строк вимоги ухвали суду не були виконані.

Таким чином, суд першої інстанції вважав, що ухвала суду від 25.09.2023 року про залишення заяви без руху ОСОБА_1 не виконана, вказані недоліки усунуті не було, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, підлягає поверненню.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Вимогам законності та обґрунтованості вищевказана ухвала суду першої інстанції у цій справі не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції у своїй ухвалі від 25 вересня 2023 року (а.с. 5) про залишення без руху вищезазначенї зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 зазначав таке.

04.09.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів та застосування наслідків нікчемного правочину.

Перевіркою відповідності позову та доданих до нього документів вимогам статей 175 і 177 ЦПК України встановлено наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Однак позивачем ОСОБА_1 в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України до матеріалів заяви не додано жодного доказу на підтвердження свої вимог.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.12.1975 року).

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Недотримання позивачами приписів ст. ст. 175, 177 ЦПК України, згідно з ст. 185 ЦПК України, є підставою для залишення позову без руху.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Проте, апеляційним судом встановлено, що за приписами ч. ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Однак, апеляційним судом встановлено, що ухвалою суду першої інстанції від 25 вересня 2023 року (а.с. 5) вищезазначену зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_1 у справі було:

- безпідставно залишено без руху, оскільки вона начеб - то не відповідала вимогам ст. ст. 175 та 177 ЦПК України, лише з підстав того, що зустрічним позивачем ОСОБА_1 в порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України до матеріалів заяви не додано жодного доказу на підтвердження своїх вимог

- та, відповідно, безпідставно повернуто позивачеві останню у подальшому оскаржуваною ухвалою з підстав її невиконання у цій частині у встановлений судом строк.

Оскільки, в силу вимог ст. 175 ч. 1 ЦПК України: - позовна заява повинна містити лише виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5), та - перелік …доказів, що додаються до позовної заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності) (п. 8).

В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦПК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) ОСОБА_1 у цій справі у своєму зустрічному позові зазначив, що обставини, на які він посилається, будуть підтверджені наступними доказами: документи, копії яких додано до матеріалів справи АТ «ПУМБ» до первісного позову.

Відсутність чи брак доказів може за певних обставин бути підставою для відмови в задоволенні, зокрема, зустрічного позову, проте не може бути підставою для залишення з цих підстав його без руху та, відповідно, у подальшому не може бути підставою для визнання неподаною та повернення цієї зустрічної позовної заяви.

Суд першої інстанції на стадії вирішення питання про прийняття до спільного розгляду зустрічної позовної відкриття провадження у справі не вправі:

- вимагати від ОСОБА_1 , як позивача за зустрічним позовом, надавати докази, які він вважає лише зазначити, а надавати суду вважає недоцільним чи надати не може,

- вдаватись до оцінки доказів ОСОБА_1 , як позивача за зустрічним позовом, про їх обґрунтованість чи необґрунтованість, достатність чи недостатність, останнє можливо лише в порядку ст. 89 ЦПК України (оцінка доказів), оскільки остання може бути надана судом першої інстанції лише за результатами розгляду справи по суті.

Оскільки, лише наявність чи відсутність у додатках до зустрічної позовної заяви певних доказів не може впливати та не впливає саме на вирішення судом першої інстанції по суті питання про прийняття зустрічного позову відповідача у справі.

Крім того, з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі ЄУН 752/11896/17-ц, якій є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, апеляційний суд у цій справі також вважає, що приписи ЦПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення на адресу суду першої інстанції без вручення копії вищезазначеної ухвали суду першої інстанції про залишення без руху останнім зустрічної позовної заяви відповідача ОСОБА_1 з вказівкою причини повернення поштовим відділенням «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 7), є доказом належного (з додержанням вимог ст. 272 ЦПК України) вручення судом першої інстанції відповідачу ОСОБА_1 копії судового рішення у вигляді вищезазначеної ухвали суду першої інстанції про залишення без руху його вищезазначеної зустрічної позовної заяви та, відповідно, взагалі настання строку для ОСОБА_1 для виконання цієї ухвали до дня постановлення оскаржуваної ухвали 20 листопада 2023 року, а тому остання постановлена судом першої інстанції у тому числі передчасно.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення процесуального питання) до суду першої інстанції.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 , як споживач, в силу вимог закону був звільнений від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги.

Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 09.02.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.