РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року

м. Рівне

Справа № 564/2907/23

Провадження № 22-ц/4815/304/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Сергія Леонідовича на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частки заробітку щомісячно, на дитину відповідного віку на 1/6 частку заробітку позивача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 27.07.2023 року Костопільським районним судом Рівненської області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання двох спільних дітей, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу). Зазначає, що він не ухилявся і не ухиляється від свого обов`язку по утриманню дітей. Проте у березні 2022 року був призваний до ЗСУ, а 06.12.2022 року отримав важке поранення, внаслідок чого втратив ногу, з моменту поранення і по даний час він регулярно проходить лікування та реабілітацію, незважаючи на те, що частину лікування забезпечує держава, він також витрачає чимало коштів на ліки, обстеження та необхідне харчування, проте пенсію по інвалідності ще не отримав, оскільки для цього потрібно пройти всі курси лікування та реабілітації, тому просить суд зменшити розмір аліментів.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року

у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Ковальчук С.Л., не погоджується з ухваленим рішенням, вважає його необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню через неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначив, що у випадку звернення боржника до суду з позовом про зменшення розміру аліментів які встановлені згідно виданого судом наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, суд повинен розглядати зазначений позов, як такий, що подано відповідно до частини 7 ст. 170 ЦПК України. Відтак суд помилково застосував ст. 192 СК України та відмовив у задоволенні позову у зв`язку з тим, що позивачем не подано доказів, що після винесення судового наказу Костопільського районного суду Рівненської області від 27 липня 2023 року у ОСОБА_1 , змінився матеріальний стан.

Вказує, що у відповідності до вимог ст. 182 СК України позивачем доведено отримання важкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини, що стала причиною ампутації правої ноги, з моменту поранення і по даний час він регулярно проходить лікування та реабілітацію, потребує протезування та є інвалідом 2 групи.

Стверджує, що середня заробітна плата ОСОБА_5 , за лютий вересень 2023 року становить близько 120000 гривень, а загальна сума стягнень на дітей 40000 гривень, що на думку апелянта є надто великою сумою.

Вважають, що для забезпечення потреб дитини доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/6 частки від всіх доходів позивача, що становитиме 20000 гривень.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що від подружнього життя сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження відповідно серії НОМЕР_1 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження відповідно серії НОМЕР_2 .

Згідно судового наказу виданого 27.07.2023 року Костопільським районним судом Рівненської області з ОСОБА_1 , стягнуто на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів ОСОБА_1 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягувати від дня подання заяви до суду, а саме з 19.07.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач в обґрунтування необхідності зменшення встановленого судом розміру аліментів вказує, що його життєві обставини змінилися, оскільки він 06.12.2022 року як військовий отримав важке поранення, внаслідок чого втратив ногу, з моменту поранення та по даний час він регулярно проходить лікування та реабілітацію, незважаючи на те, що частину лікування забезпечує держава, він також витрачає чимало коштів на ліки, обстеження та необхідне харчування, проте пенсію по інвалідності ще не отримав, оскільки для цього потрібно пройти всі курси лікування та реабілітації, тому визначення аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку поставить його у скрутне матеріальне становище.

З долучених до матеріалів справи копій зокрема: довідки про обставини травми від 17.01.2023 року; перевідного епікризу №6753/165; виписки №133/6748 із медичної картки; індивідуальної програми реабілітації інваліда №539 від 13.06.2023 року; довідки військово-лікарської комісії від 14.07.2023 року; довідки ДНП "Центр комплектаційної реабілітації Галичина" від 08.08.2023 року №1265; довідки військово-лікарської комісії від 11.08.2023 року №1387, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , у зв`язку із захистом Батьківщини 06.12.2022 року отримав травму, що стала причиною ампутації правої ноги.

Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 та 2 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з пораненням у відповідача погіршився стан здоров`я та виникла потреба у лікуванні, однак слід зазначити що ця обставина вже існувала на час стягнення аліментів за судовим наказом. Водночас матеріальний стан позивача дозволяє як утримувати дітей так і не ставить його в скрутне матеріальне становище, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з 3 кварталу 2022 року по 3 квартал 2023 року згідно яких середній дохід становить 120000 гривень в місяць, який після відрахування аліментів на дітей складе 80000 грн., що в тридцять разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Позивач не надав доказів витрат, які він вимушений нести у зв`язку з лікуванням для встановлення того, що визначений судом розмір аліментів становить надмірний фінансовий тягар. Також відсутні відомості про наявність на утриманні інших осіб.

В цьому ж аспекті слід погодитись з висновком місцевого суду, що аліменти присуджені у частці від заробітку, тобто залежать від рівня доходу і у разі його зменшення пропорційно зменшуватиметься розмір аліментів.

Крім того, у всіх справах стосовно дітей, суд повинен виходити з необхідності дотримання їх найкращих інтересів, що і було покладено в основу рішення місцевого суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів, керуючись, зокрема, вимогами сімейного законодавства про необхідність та достатність аліментів для дитини, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Сергія Леонідовича залишити без задоволення, а рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Шимків С.С.