1Справа № 335/8115/23 2/335/221/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засіданні Шарової А.В.,

представника відповідачів ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Михайловського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користування власністю,

за позовом ОСОБА_6 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користування власністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , в особі представника адвоката Войтовича Є.М., звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позивних вимог позивач зазначила, що є власником приміщення площею 33,4 кв. м., що становить 5/1000 часток у будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачі є власниками окремих приміщень в зазначеній будівлі, зокрема, відповідач ОСОБА_5 , є власником приміщення № 263 в цій будівлі; відповідач ОСОБА_4 є власником приміщень № № 264, 266, 268, 269, 271, 272, 273, 275 в цій будівлі. Також в будівлі розміщено захисну споруду цивільного захисту населення міста Запоріжжя. Позивач у позові звертає увагу, що з березня 2022 року та по день подання позову через особисті неприязні стосунки з іншими співвласниками відповідачі чинять перешкоди, які унеможливлюють користування позивачем своєю власністю, а саме: у захисній споруді цеглою закладено двері, які ведуть в приміщення № № 1-27 захисної споруди, встановлено залізобетонний простінок в приміщеннях № 3 та № 27, що робить неможливим вхід до цих приміщень, встановлені простінок та металеві двері на сходовій клітині № 1 захисної споруди. Крім того, в приміщенні підвалу встановлено стіну з гіпсокартону до сходової клітини № ІІ, яка є приміщенням загального користування. Частково демонтована сходова клітина № НОМЕР_1 і переобладнана в вбиральню. Також відповідачами встановлено двері, що унеможливлюють доступ до сходової клітини № І захисної споруди. На першому поверсі закладено цеглою вхід на сходову клітину № ІІІ, що веде до приміщень підвалу, і самовільно побудовано прибудову літ К9 та будівлю магазину літ. К10 -2.

У позові позивач ОСОБА_6 просить усунути перешкоди в користуванні своєю власністю. Зобов`язати відповідачів: у захисній споруді знести цегляну кладку дверей, які ведуть в приміщення № 1-27 захисної споруди. Знести залізобетонний простінок в приміщеннях № 3 та № 27, чим забезпечити вільний вхід до цих приміщень. Знести простінок та металеві двері на сходовій клітині № І захисної споруди. В приміщенні підвалу знести стіну з гіпсокартону до сходової клітини № ІІ. Відновити сходову клітину № І відповідно до плану, який зазначено в технічній документації. Знести двері, що унеможливлюють доступ до сходової клітини № 1 захисної споруди. На першому поверсі знести цегляну кладку у двері на сходову клітину № ІІІ, що веде до приміщень підвалу. Стягнути з Відповідачів на користь Позивача судові витрати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2023 року відкрито провадження у справі № 335/8114/23, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Від відповідача ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_1 , надійшов відзив від 27.09.2023 року на позовну заяву про усунення перешкод у користуванні власністю. У відзиві відповідач зазначає, що твердження позивача ОСОБА_6 стосовно того, що Відповідачами було здійснено якісь будівельні роботи, які унеможливлюють користування позивачем належними їй конкретно визначеними приміщеннями з зазначенням їх номерів та функціонального призначення, не ґрунтується на доказах. Також відповідач зазначає, що Позивач наводить у позові перелік приміщень № 1-27, № 3, сходова клітина захисної споруди № 1, сходова клітина першого поверху № ІІІ, тощо. Проте, відповідно до наданої позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2023 року (номер інформаційної довідки 332669998, стор. 16) за ОСОБА_6 зареєстровано право спільної часткової власності на 5/1000 часток в будівлі, інв. № 1000094 за адресою АДРЕСА_1 , площею 33,4 кв.м. При цьому, надана позивачем Інформаційна довідка не містить будь-якої інформації щодо реєстрації за ОСОБА_6 жодного з перелічених нею в позовній заяві приміщень. Також відповідач ОСОБА_4 зазначає, що із наданих Позивачем доказів неможливо встановити, яке саме конкретно визначене приміщення із зазначенням його номеру, площі та функціонального призначення належить ОСОБА_6 . Також зазначає, що в минулому ОСОБА_2 , яка відчужила на користь ОСОБА_6 частину своєї частки в розмірі 5/1000, вже подавала до суду позов про усунення перешкод у користуванні власністю до тих самих Відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Вказаний позов розглядався у 2019 році Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя (справа № 335/3681/19). За результатом судового розгляду 07.10.2019 року було винесено судом рішення про відмову ОСОБА_2 у позовних вимогах. Дане судове рішення набрало законної сили. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 335/3681/19 було досліджено договір міни від 11.02.2015 року - правовстановлюючий документ на підставі якого ОСОБА_2 отримала нерухоме майно в будівлі літ. К-4 інв. №1000094. У цій справі № 335/3681/19 суд встановив відсутність визначення у договорі міни від 11.02.2015 року переліку певних нежитлових приміщень з визначенням їх номерів, площі та функціонального призначення. Згідно вищезазначеної Інформаційної довідки від 18.05.2023 року підставою виникнення права власності ОСОБА_2 на 135/1000 часток в спільній частковій власності на вищезазначений об`єкт нерухомості є також той самий договір міни від 11.02.2015 року. Оцінка змісту вказаного договору була надана Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя ще у 2019 році. Відповідач зауважує, що розмір частки, що знаходиться у власності ОСОБА_2 , змінився, оскільки, у 2023 році 5/1000 своєї частки у вищезазначеному нерухомому майні ОСОБА_2 за договором міни від 16.03.2023 року передала у власність ОСОБА_6 . На цей час ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у сукупності володіють часткою у розмірі 140/1000 (135/1000 у ОСОБА_2 плюс 5/1000 у ОСОБА_6 ), що дорівнює частці у розмірі 7/50, яку у свій час ОСОБА_2 придбала на підставі договору міни від 11.02.2015 року. Отже, той факт, що у договорі міни від 11.02.2015 року є невизначеним перелік певних нежитлових приміщень з зазначенням їх номерів, площі та функціонального призначення, що складає частку у праві власності ОСОБА_2 на нерухоме майно в будівлі літ. К-4 інв. №1000094, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є обставиною, яка встановлена стосовно ОСОБА_2 судовим рішенням, та яка не доказується при розгляді іншої справи за участі тих самих сторін. Будь-якого доказу домовленості співвласників про порядок володіння та користування спільним нерухомим майном з визначенням конкретних приміщень позивач - ОСОБА_6 суду не надала. Отже, твердження позивача ОСОБА_6 про те, що відповідачі чинять перешкоди, які унеможливлюють користування позивачем своєю власністю не підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які б дозволили встановити яким саме, визначеним співвласниками майном в будівлі володіє та користується ОСОБА_6 , та відносно якого їй чиняться перешкоди. Стосовно твердження позивача про особисті неприязні стосунки з іншими співвласниками відповідач зауважує, що таке твердження не відповідає дійсності, оскільки ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_5 , ніколи не зустрічалися, не спілкувалися, та навіть не бачили ані ОСОБА_6 , ані ОСОБА_2 . Тобто, ніяких стосунків будь-якого характеру між сторонами цієї справи взагалі не існує.

Стосовно тверджень позивача ОСОБА_6 у позові про те, що в будівлі розміщено захисну споруду цивільного захисту населення міста Запоріжжя, відповідач ОСОБА_4 вказує на те, що позивач не надає суду доказів, які за законом підтверджують факт існування такої захисної споруди цивільного захисту в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належать виключно сховища та протирадіаційні укриття. Проте, у переліку захисних споруд цивільного захисту м. Запоріжжя (сховища та протирадіаційні укриття), наведеному у Додатку № 1 до Розпорядження міського голови від 21.02.2023 р. за № 47р такого сховища за вказаною адресою не міститься. Також не міститься цього сховища з переліком таких обов`язкових його характеристик, як обліковий номер, площа та місткість сховища, передбачених Кодексом цивільного захисту України, і у переліку захисних споруд цивільного захисту, що не пройшли перевірку або не готові до використання за призначенням, наведених у Додатку № 3 відповідно до Розпорядження міського голови від 21.02.2023 р.№ 47р. Відповідно до п. п. 17, 18 «Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку», затвердженого постановою КМУ від 10.03.2017 р. за № 138 (далі - Порядок), облік фонду захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі шляхом складання в паперовій формі паспорта та облікової картки захисної споруди цивільного захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України та вимоги вищенаведеного Порядку, належним та допустимим доказом існування в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 за адресою АДРЕСА_1 захисної споруди цивільного захисту (сховища або протирадіаційного укриття) є виключно паспорт та облікова картка на захисну споруду цивільного захисту. Позивачем не надано жодного належного та допустимого документального доказу на підтвердження існування захисної споруди цивільного захисту в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, Позивач безпідставно стверджує, що саме відповідачами у неіснуючій захисній споруді «закладено двері, які ведуть в приміщення № 1-27 захисної споруди», «встановлено залізобетонний простінок в приміщеннях № 3 та № 27, що робить неможливим вхід до цих приміщень», «встановлено простінок та металеві двері у приміщені сходової клітини № І захисної споруди», «встановлено стіну з гіпсокартону до сходової клітини № ІІ», «частково демонтовано сходову клітину № І», «встановлено двері, що унеможливлює доступ до приміщення сходової клітини № І захисної споруди», «закладено цеглою вхід на сходову клітину № ІІІ», що веде до невизначених приміщень підвалу». При цьому, жодного доказу на підтвердження свого права власності на всі перелічені приміщення Позивач не надає, а, відповідно, ніякі права власності Позивача стосовно перелічених приміщень не можуть бути порушені взагалі. Твердження Позивача, що за адресою: будинок АДРЕСА_1 (будівля літ. К-4, інв. № 1000094) відповідачами самовільно побудовано прибудову літ. К9 та будівлю магазину літ. К10-2 також є безпідставним. Позивач не надав ані доказів існування таких прибудов за вказаною ним адресою, ані доказів будівництва таких прибудов саме Відповідачами, ані доказів на підтвердження того, що ці «побудовані прибудови» є перешкодою у користуванні позивачем належною йому власністю. Зазначає, що ОСОБА_6 , як спільний власник частки у розмірі 5/1000, не надала суду доказів того, що відповідно до встановленого ст. 358 ЦК України порядку здійснення права спільної часткової власності, вона має повноваження з володіння та користування певними приміщеннями в будівлі, на які вона посилається у позовній заяві. Також ОСОБА_6 не надала доказів того, що саме ОСОБА_5 та ОСОБА_4 чиняться будь-які перешкоди у володінні та користуванні, належним їй на правах спільної часткової власності нерухомим майном. Відповідачі (ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_4 ) особисто не використовують своє право власності на шкоду інших власників об`єктів нерухомості в будівлі літ. К.-4, інв. № 1000094, за адресою АДРЕСА_1 . Також Відповідач ОСОБА_4 зазначає, що Позивач, серед іншого, у розділі позовної заяви «Докази у провадженні» перелічує наступні документи: лист ЗМР № 02-21/к-090, лист ЗМР № 02/033-21/02258, протокол огляду будівлі від 18.07.2023 р., протокол обшуку будівлі від 28.06.2023 р., акт ДСНС від 07.07.2023 р., лист Районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР від 03.08.2023 р. № 01-13/1743. Проте, всупереч вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України, Позивач не зазначає, які саме, викладені ним у позові обставини, підтверджує той чи інший перелічений ним у позові доказ. Відповідач ОСОБА_4 вважає, що заявлені позивачем ОСОБА_6 позовні вимоги є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на належних та достовірних доказах.

Позивач ОСОБА_2 , в особі представника адвоката Войтовича Є.М., звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування позивних вимог позивач зазначила, що є співвласником будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та посилається на ті ж самі обставин та заявляє такі ж самі вимоги, як і позивач ОСОБА_6 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.08.2023 року відкрито провадження у справі № 335/8115/23, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

18.09.2023 року від відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 надійшло клопотання про об`єднання цивільної справи № 335/8115/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору територіальна громада в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю та цивільної справи № 335/8114/23 за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору територіальна громада в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод у користуванні власністю в одне провадження .

Від відповідачів ОСОБА_4 , в особі представника ОСОБА_1 , ОСОБА_5 надійшов відзив від 27.09.2023 року на позовну заяву ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю. У відзиві відповідачами зазначено, що в позовній заяві ОСОБА_2 стверджує, що відповідачами було здійснено якісь будівельні роботи, що унеможливлюють користування позивачем належними їй конкретно визначеними приміщеннями з зазначенням їх номерів та функціонального призначення. Позивач наводить у позові перелік приміщень № 1-27, № 3, сходова клітина захисної споруди № 1, сходова клітина першого поверху № ІІІ, тощо. Проте, відповідно до наданої Позивачем Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2023 року (номер інформаційної довідки 332669998, стор. 16-17) за ОСОБА_2 зареєстровано право спільної часткової власності на 135/1000 часток в будівлі, інв. № 1000094 за адресою АДРЕСА_1 . Надана позивачем Інформаційна довідка від 18.05.2023 року не містить будь-якої інформації щодо реєстрації за ОСОБА_2 ані зазначених вище приміщень, ані будь-яких інших конкретно визначених нежитлових приміщень взагалі. У відзиві від 27.09.2023 року відповідачі зауважують, що твердження ОСОБА_2 про те, що відповідачі здійснили у належних позивачу приміщеннях якісь будівельні роботи, що унеможливлюють користування позивачем своєю власністю є безпідставним, оскільки із наданих позивачем доказів неможливо встановити, які саме конкретно визначені приміщення із зазначенням їх номерів, площі та функціонального призначення, належать ОСОБА_2 . Інші наведені у відзиві від 27.09.2023 року заперечення є такими ж самими, як і у відзиві ОСОБА_4 від 27.09.2023 року на позовну заяву ОСОБА_6 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2023 року клопотання відповідачів про об`єднання справ в одне провадження було задоволено. Цивільну справу № 335/8114/23 за позовом ОСОБА_6 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод у користування власністю було об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 335/8115/23 за позовом ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод у користування власністю. Об`єднаній справі присвоєно номер 335/8115/23.

Підготовче судове засідання по цивільній справі № 335/8115/23 за позовом ОСОБА_6 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод у користування власністю та за позовом ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод у користування власністю, відкладено на 14.11.2023 р. о 11-00 год.

У підготовче засідання 14.11.2023 року позивачі та їх представник адвокат Войтович Є.М. не з`явилися. Адвокатом Войтовичем Є.М. подано заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності. Запорізька міська рада письмових пояснень по суті справи не подавала, представник Запорізької міської ради усно зазначив про відсутність підстав для залучення Запорізької міської ради в якості третьої особи, оскільки жодних прав, інтересів та обов`язків Запорізької міської ради не порушено, проти призначення справи до судового розгляду по суті не заперечував. Представник відповідачів підтримала заперечення відповідачів проти позову ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , проти призначення справи до судового розгляду по суті не заперечувала.

Ухвалою суду від 14.11.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_6 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод у користування власністю, за позовом ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод у користування власністю, Ухвалою суду від 14.11.2023 року було призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 12.12.2023 року о 13-00 год.

12.12.2023 року позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися. У зв`язку з неявкою Позивачів судове засідання, призначене на 12.12.2023 року відкладено на 22.01.2024 року.

14.11.2023 року, 12.12.2023 року та 22.01.2024 року через канцелярію суду надійшли клопотання відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про приєднання до матеріалів справи доказів понесення витрат на правову допомогу.

22.01.2024 року позивачі та їх представник адвокат Войтович Є.М. в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки про їх виклик за останньою відомою адресою їх проживання. Від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника.

В порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником відповідачів до закінчення судових дебатів подано суду заяву відповідачів про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідачів, пояснення представника третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позови ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.05.2023 р. (номер інформаційної довідки 33266998):

- за ОСОБА_6 на підставі договору міни, серія та номер: 518, виданий 16.03.2023 року, видавник ОСОБА_7 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, зареєстровано право власності на 5/1000 часток (додаткові відомості: приміщення площею 33,4 кв. м.) будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Вид спільної власності: спільна часткова.

- за ОСОБА_2 на підставі договору міни, серія та номер: 255, виданий 11.02.2015 року, видавник приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бондар Т.М., зареєстровано право власності на 135/1000 часток будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, що розташована за адресою АДРЕСА_1 . Вид спільної власності: спільна часткова.

Відповідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згоди. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном (негаторний позов).

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач повинен довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Документи (договори), на підставі яких за позивачами було проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно в будівлі літ. К-4,інв. № 1000094, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_2 суду не надали. З наданої позивачами інформаційної довідки № 332669998 від 18.05.2023 року неможливо встановити, які саме нежитлові приміщення з визначенням їх номерів, площі та функціонального призначення будівлі знаходяться в користуванні власників ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Будь-якого доказу домовленості співвласників про порядок володіння та користування спільним нерухомим майном з визначенням конкретних приміщень власнику ОСОБА_6 та ОСОБА_2 суду не надали. Ненадання позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 доказів на підтвердження порядку здійснення ними володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає їх часткам у праві спільної часткової власності, виключає можливість суду встановити взаємозв`язок між заявленими позовними вимогами та доказами, наданими на їх підтвердження.

Стосовно тверджень позивачів про розміщення в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 за адресою АДРЕСА_1 , захисної споруди цивільного захисту населення м. Запоріжжя суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належать виключно сховища та протирадіаційні укриття.

Відповідно до п.п. 17, 18 «Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, виключення таких споруд із фонду та ведення його обліку», затвердженого постановою КМУ від 10.03.2017 р. за № 138, в редакції, що діяла на момент подання позову, облік фонду захисних споруд здійснюють їх балансоутримувачі шляхом складання в паперовій формі паспорта та облікової картки захисної споруди цивільного захисту.

Постановою КМУ «Деякі питання введення обліку об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту» від 19.12.2023 р. № 1331 до вищезазначених пунктів Порядку були внесені зміни.

Пунктом 16 вищезазначеного Порядку в редакції Постанови КМУ № 1331 від 19.12.2023 р. передбачено, що облік об`єктів фонду захисних споруд ведеться міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в паперовій та електронній формі, а також суб`єктами господарювання та іншими юридичними особами виключно в паперовій формі. Паспорт захисної споруди (споруди подвійного призначення) є первинним та обов`язковим документом для обліку сховищ, протирадіаційних укриттів, споруд подвійного призначення у складі фонду захисних споруд. Ведення обліку найпростіших укриттів здійснюється на підставі акта огляду об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття населення. Книги обліку захисних споруд, споруд подвійного призначення, найпростіших укриттів є допоміжними документами обліку об`єктів фонду захисних споруд, що ведеться в паперовій формі.

Відповідно до п. 22 Порядку з метою уточнення даних щодо обліку захисних споруд (споруд подвійного призначення), їх технічного стану міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування організовують проведення технічної інвентаризації таких споруд як відповідних об`єктів нерухомого майна в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 р. № 488 Деякі питання проведення технічної інвентаризації.

Підпунктом 9 пункту 4 Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою КМУ від 12.05.2023 р. № 488 встановлено, що до об`єктів нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації та на які за результатами технічної інвентаризації виготовляються інвентаризаційні справи, матеріали технічної інвентаризації і технічні паспорти належать захисні споруди цивільного захисту. Відповідно пункту 2 вищезазначеного Порядку технічний паспорт це документ, що складається з текстових та графічних матеріалів, які містять інформацію про склад, фактичну площу, об`єм, технічний стан об`єкта нерухомого майна, виготовлених на підставі матеріалів технічної інвентаризації за результатами технічної інвентаризації на дату її проведення. Отже, законодавством України визначено перелік документів які свідчать про наявність захисної споруди цивільного захисту, її балансоутримувача (власника), місцезнаходження, межі приміщень захисної споруди та технічні характеристики.

Позивачами на підтвердження наявності в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, розташованої за адресою м. Запоріжжя. пр. Маяковського, 11, захисної споруди цивільного захисту населення м. Запоріжжя не було надано допустимих доказів.

За відсутності облікових та технічних документів на захисну споруду цивільного захисту, твердження позивачів про те, що в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , розміщено захисну споруду цивільного захисту населення м. Запоріжжя є безпідставними.

Позивачами не доведено належними та допустимими доказами існування в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 у АДРЕСА_1 , захисної споруди цивільного захисту, що виключає можливість встановити факт її наявності, найменування балансоутримувача, обліковий номер захисної споруди, її технічні характеристики та межі приміщень захисної споруди.

У переліку захисних споруд цивільного захисту м. Запоріжжя (сховища та протирадіаційні укриття), наведеному у Додатку № 1 до Розпорядження міського голови від 21.02.2023 р. за № 47р, що міститься в матеріалах справи, захисної споруди цивільного захисту за вказаною адресою не міститься. У переліку захисних споруд цивільного захисту, що не пройшли перевірку або не готові до використання за призначенням, наведених у Додатку № 3 до Розпорядження міського голови від 21.02.2023 р. за № 47р, який міститься в матеріалах справи, міститься запис про об`єкт за адресою АДРЕСА_1 без облікового номеру, без визначення його місткості та площі. Додаток № 3 «Перелік захисних споруд цивільного захисту міста Запоріжжя (сховища, найпростіші укриття) в пункті 12 містить лише посилання на назву балансоутримувача «ВАТ «Гамма» та адресу «пр. Маяковського, 11», проте Позивачами не доведено належними доказами ведення товариством «Гамма» обліку захисної споруди цивільного захисту за вищевказаною адресою.

Відповідно до наданої позивачами Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.05.2023 р. (номер інформаційної довідки 332669998 від 18.05.2023 р.) ВАТ «Гамма» не є власником нерухомого майна в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 за адресою АДРЕСА_1 .

Залучена в якості третьої особи на стороні позивачів Запорізька міська рада, яка відповідно до законодавства України відноситься до органів, які ведуть облік об`єктів фонду захисних споруд на територіальному рівні, не підтвердила знаходження в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 у м Запоріжжя, пр. Маяковського, 11, захисної споруди цивільного захисту. Передбачених законодавством України документів (паспорту, облікової картки) на підтвердження знаходження захисної споруди цивільного захисту у вищезазначеній будівлі учасниками справи суду не надано.

Жодних аргументів на підтримку позовів ОСОБА_2 та ОСОБА_6 . Запорізька міська рада ані, письмово ані усно не навела, про порушення своїх прав, інтересів та обов`язків у цій справі Запорізька міська рада не заявила.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, ч. 2 ст. 78 ЦПК України та вимоги вищенаведеного Порядку, належним та допустимим доказом існування в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 за адресою м. Запоріжжя, пр. Маяковського 11 захисної споруди цивільного захисту (сховища або протирадіаційного укриття) є виключно паспорт захисної споруди цивільного захисту. Паспорту захисної споруди цивільного захисту з місцем розташування в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094 за адресою: АДРЕСА_1 суду ані позивачами, ані третьою особою надано не було.

Отже, доводи позивачів про те, що в будівлі літ. К-4,інв. № 1000094, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , розміщено захисну споруду цивільного захисту населення м. Запоріжжя не підтверджені належними засобами доказування (обліковими документами на споруду, складеними її балансоутримувачем).

За відсутності облікових та технічних документів на захисну споруду цивільного захисту, лист Запорізької міської ради № 02/033-21/02258, акт оперативного огляду об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття населення) від 07.07.2023 р., лист Районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР від 03.08.2023 р. № 01-13/1743 не є достатніми доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про існування в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, розташованої за адресою м. Запоріжжя. пр. Маяковського, 11 захисної споруди цивільного захисту (сховища та протирадіаційного укриття).

Також позивачами не було зазначено в позовних заявах та не було надано суду під час розгляду даної справи жодних пояснень, яким чином наявність чи відсутність захисної споруди цивільного захисту в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, розташованої за адресою АДРЕСА_1 пов`язані з перешкодою в користуванні нерухомим майном позивачів у вказаній будівлі. За вище перелічених обставин неможливо встановити взаємозв`язок між питанням існування захисної споруди цивільного захисту та предметом спору.

До того ж, акт оперативного огляду об`єкта (будівлі, споруди, приміщення) щодо можливості його використання для укриття населення) від 07.07.2023 р., який надано позивачами, було складено за результатом огляду невизначеного об`єкту (підвальних приміщень без визначення їх номерів, функціонального призначення, площі), а не за результатом огляду захисної споруди цивільного захисту з визначеним обліковим номером (сховища та протирадіаційного укриття ) щодо оцінки стану її готовності до використання за призначенням.

Крім того, слід зазначити, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , як на докази у провадженні посилаються на лист Запорізької міської ради № 02-21/к-090, лист Запорізької міської ради № 02/033-21/02258, фотознімки споруди, відеозаписи подій 22.06.2023 р., протокол огляду будівлі від 18.07.2023 р., протокол обшуку будівлі від 28.06.2023 р., акт ДСНС від 07.07.2023 р., технічний паспорт будівлі, лист Районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР від 03.08.2023 р. № 01-13/1743.

Проте, всупереч вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачі не зазначають, які саме, викладені ними у позові обставини, підтверджує той чи інший, перелічений ними у позові, доказ.

Крім того, відповідно до вимог ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Позивачами в якості доказів були надані копії протоколу огляду будівлі від 18.07.2023 року та протоколу обшуку будівлі від 28.06.2023 року. Вказані протоколи є документами, складеними відповідно до вимог КПК України. Зміст цих протоколів містить застереження про роз`яснення особам, які беруть участь у проведені огляду, вимог КПК України про нерозголошення відомостей щодо проведення процесуальної дії. Відповідно до ч. 1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Матеріали справи не містять даних на підтвердження отримання позивачами вищезазначених протоколів з дотриманням порядку, встановленого законом, а тому копії протоколу огляду будівлі від 18.07.2023 року та протоколу обшуку будівлі від 28.06.2023 року не беруться судом до уваги.

Твердження позивачів, що за адресою АДРЕСА_1 , інв. № 1000094, відповідачами самовільно побудовано прибудову літ. К9 та будівлю магазину літ. К10-2 також є безпідставним. Позивачі не надали ані доказів існування таких прибудов за вказаною ними адресою, ані доказів будівництва таких прибудов саме відповідачами, ані доказів на підтвердження того, що ці побудовані прибудови є перешкодою у користуванні позивачами належною їм власністю.

Відтак, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідачем ОСОБА_4 за позовом ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з ознайомленням з матеріалами справи, підготовкою і складанням відзиву на позовну заяву, представництво в судових засіданнях, всього на загальну суму 9 300 грн. Розмір понесених витрат на правничу допомогу, підтверджується договором про надання правничої допомоги № 18/09-23 від 18.09.2023 року, складеними на виконання цього договору актами приймання-передачі наданих послуг від 26.09.2023 року, 27.09.2023 року, 03.10.2023 року, 14.11.2023 року, 12.12.2023 року, 23.01.2024 року, квитанціями про оплату послуг адвоката № ПН5157 від 04.10.2023 року, № ПН106670 від 13.11.2023 року, № ПН 188315 від 11.12.2023 року, ПН № 40812 від 18.01.2024 року.

За позовом ОСОБА_6 відповідачем ОСОБА_4 понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з підготовкою і складанням відзиву на позовну заяву, представництвом в судових засіданнях, всього на загальну суму 7 000 грн. Розмір понесених витрат на правову допомогу підтверджується договором про надання правничої допомоги № 18/09/2-23 від 18.09.2023 року, складеними на виконання цього договору актами приймання-передачі наданих послуг від 27.09.2023 року, 03.10.2023 року, 14.11.2023 року, 12.12.2023 року, 23.01.2024 року, квитанціями про оплату послуг адвоката № ПН 5160 від 04.10.2023 року, № ПН106670 від 13.11.2023 року, № ПН 188316 від 11.12.2023 року, ПН № 40814 від 18.01.2024 року.

Відповідачем ОСОБА_5 за позовом ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з підготовкою і складанням відзиву на позовну заяву, представництвом в судових засіданнях, всього на загальну суму 6 250 грн. Розмір понесених витрат на правничу допомогу за позовом ОСОБА_2 підтверджується договором про надання правничої допомоги № 18/09Б-23 від 18.09.2023 року, додатковою угодою № 1 від 14.11.2023 року до вказаного договору, складеними на виконання цього договору актами приймання-передачі наданих послуг від 27.09.2023 року, 03.10.2023 року, 14.11.2023 року,12.12.2023 року, 23.01.2024 року, оригіналом квитанції про оплату послуг адвоката № ПН 21378 від 13.10.2023 року, оригіналом квитанції № ПН 106663 від 13.11.2023 року, оригіналом квитанції ПН 188312 від 11.12.2023 року, оригіналом квитанції ПН 40810 від 18.01.2024 року.

За позовом ОСОБА_6 відповідачем ОСОБА_5 понесені витрати на правничу допомогу, пов`язані з підготовкою і складанням відзиву на позовну заяву, представництвом в судових засіданнях, всього на загальну суму 2 250 грн. Розмір понесених витрат на правову допомогу підтверджується договором про надання правничої допомоги № 18/09Б-23 від 18.09.2023 року, додатковою угодою № 1 від 14.11.2023 року, складеними на виконання цього договору актами приймання-передачі наданих послуг від 14.11.2023 року, 12.12.2023 року, 23.01.2024 року, оригіналом квитанції про оплату послуг адвоката № ПН 106663 від 13.11.2023 р., оригіналом квитанції про оплату послуг адвоката ПН 188312 від 11.12.2023 року, оригіналом квитанції ПН 40810 від 18.01.2024 року.

Оцінюючи надані на підтвердження витрат докази, суд приходить до висновку, що витрати пов`язані з розглядом даної справи, співмірні заявленим вимогам, тому заяви відповідачів від 22.01.2024 р. підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користування власністю залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_6 , в особі представника ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про усунення перешкод у користування власністю залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 , банківські реквізити ОСОБА_4 : рахунок НОМЕР_4 , ІВАN: НОМЕР_5 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 300 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_3 , банківські реквізити ОСОБА_4 : рахунок НОМЕР_4 , ІВАN: НОМЕР_5 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_7 , банківські реквізити ОСОБА_5 : рахунок НОМЕР_8 , ІВАN: НОМЕР_9 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 250 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_7 , банківські реквізити ОСОБА_5 : рахунок НОМЕР_8 , ІВАN: НОМЕР_9 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 250 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю.В.Геєць