Справа № 345/1783/23
Провадження № 22-ц/4808/569/24
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

за участю секретаря Кочубей І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боднарчука Андрія Михайловича на рішення Калуського міськрайонного суду від 13 лютого 2024 року, ухвалене в складі судді Сухарник І.І., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Калуської міської ради, ОСОБА_2 , про призначення піклувальника,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суду із заявою про призначення піклувальника.

Заяву мотивовано тим, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою заявниці ОСОБА_1 , яка зареєстрована та постійно проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1 . Їхніми батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 29.10.2019 року ОСОБА_3 надано статус дитини-сироти, у зв`язку з тим, що її мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відомості про батька вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України; встановлено опікуном ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 над малолітньою онукою ОСОБА_3 .

Відповідно до Медичного висновку №126 від 06.10.2014 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною-інвалідом.

Заявник вказувала, що опікуну ОСОБА_2 (бабусі) стало важче самостійно справлятися з обов`язками опікуна (піклувальника) стосовно внучки ОСОБА_3 в силу обставин, що стосуються віку та стану здоров`я, що погіршився.

Посилаючись на вказані обставини, і зважаючи те, що фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників, просила призначити її - ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_3 .

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13 лютого 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.

Представник ОСОБА_1 адвокат Боднарчук А.М. на вказане рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що суд першої інстанції врахував те, що бабуся неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на сьогодні здійснює піклування над онукою, а також, що до матеріалів справи не додано подання органу опіки та піклування про можливість ОСОБА_1 бути піклувальником над її сестрою ОСОБА_3 . Оскільки Рішення комісії з питань захисту прав дитини органу опіки та піклування від 07.06.2023 року про відмову ОСОБА_1 у встановленні опіки над неповнолітньою ОСОБА_3 було визнано протиправним та скасовано рішенням Калуського міськрайонпого суду від 14.12.2023 року, а інше рішення органу опіки та піклування щодо можливості ОСОБА_1 бути піклувальником над її сестрою ОСОБА_3 відсутнє.

Служба у справах дітей Калуської міської ради відмовила ОСОБА_1 у встановленні опіки над її неповнолітньою сестрою, оскільки вона не може бути особою, в сім`ю якої можуть бути влаштовані діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, так як у відповідності до поданих документів у неї немає постійного заробітку (доходу), а також щодо неї відкрито кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що суперечить інтересам дитини, яка може бути влаштована у її сім`ю на виховання.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 03.08.2023 року офіційно працює на посаді адміністратора у фізичної особи-підприємця та має постійний заробіток, що підтверджується довідкою від 07.08.2023 року.

Що стосується відкритого кримінального провадження, то апелянт зазначає, що на сьогодні відсутній вирок суду, що набрав законної сили, яким встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тому її неможливо вважати такою, що вчинила кримінальне правопорушення, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили.

За таких обставин, беручи до уваги те, що фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників, інтереси дитини щодо збереження зв`язків із сім`єю, а заявниця є рідною сестрою неповнолітньої дитини, опікун ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі, вважає, що є підстави для задоволення заяви.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 про призначення піклувальника задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не подано.

Однак начальник Служби у справах дітей Калуської міської ради Леся Дзундза подала до суду апеляційної інстанції заяву, в якій просить слухати справу у відсутності їхнього представника. Вважає, що апеляційна скарга є безпідставною. Вказує, що відповідно до ст. 60 Цивільного кодексу України передбачені випадки, коли опіка та піклування встановлюється судом. ОСОБА_1 25.05.2023 року зверталася до Служби у справах дітей Калуської міської ради щодо призначення її опікуном над сестрою ОСОБА_3 . Рішенням комісії з питань захисту прав дитини 07.06.2023 року їй було відмовлено у встановлені опіки, однак таке рішення судом визнано протиправним та скасовано. 01.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей Калуської міської ради щодо розгляду питання про підготовку подання до суду щодо призначення її піклувальником сестри ОСОБА_3 , однак не надала повний пакет документів. Вказує, що служба у справах захисту дітей заперечує щодо апеляційної скарги, під час ухвалення рішення просить врахувати законні права та інтереси неповнолітньої ОСОБА_3 та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 та її представник адвокат Боднарчук А.М. доводи та вимоги апеляційної скарги підтримали.

Заінтересовані особи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися.

Представник Служби у справах дітей Калуської міської ради в поданій заяві просила розглядати справу в їх відсутності.

ОСОБА_2 причини неявки суду не повідомила, повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

З урахуванням викладеного, положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності заінтересованих осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 20.09.2022 року, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 29.09.1999 року, батьками ОСОБА_1 28.08.1999 року зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 26.04.2005 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 мати ОСОБА_1 та ОСОБА_3 померла, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 16.09.2019 року (а.с. 9).

Згідно копії Медичного висновку №126 від 06.10.2014 року про дитину-інваліда віком до 18 років ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною-інвалідом підгрупи «А». Захворювання: Аномалія розвитку центральної нервової системи: мікроцефалія, гіпоплазія мозолистого тіла, зі стійкими руховими порушеннями, двобічною плоско-вальгусною деформацією стоп. Висновок дійсний до 14.01.2026 року (а.с. 5).

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 29.10.2019 №235 ОСОБА_3 надано статус дитини-сироти у зв`язку з тим, що мати дитини померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а відомості про батька вказані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Встановлено опіку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 над малолітньою онукою ОСОБА_3 (а.с. 10-11).

Відповідно до копії Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №876057 від 21.10.2022 року, копії Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_5 від 02.07.2020 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12). Вказана квартира належить їм на праві спільної часткової власності (а.с. 14).

Згідно копії Висновку про стан здоров`я №1169 від 01.11.2022 року ОСОБА_1 є здоровою (а.с. 13).

В листі Служби у справах дітей Калуської міської ради №01-25/365 від 12.06.2023 року зазначено, що питання призначення опікуном ОСОБА_1 слухалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 07.06.2023 року та за рішенням комісії у відповідності до абзаців 12-13 пункту 38 постанови Кабінету Міністрів України №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» їй було відмовлено у встановленні опіки над її неповнолітньою сестрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 не може бути особою, в сім`ю якої можуть бути влаштовані діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, так як у відповідності до поданих документів у неї немає постійного заробітку (доходу), а також щодо неї відкрито кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що суперечить інтересам дитини, яка може бути влаштована у її сім`ю на виховання (а.с. 31-33).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 14.12.2023 року по справі №345/3936/23 за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Калуської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , Рішення комісії з питань захисту прав дитини від 07.06.2023 року, оформлене у вигляді витягу з Протоколу №8 від 07.06.2023 року, про відмову ОСОБА_1 у встановленні опіки над неповнолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано протиправним та скасовано (а.с. 74-81).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення піклувальника, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення піклування над неповнолітньою особою в судовому порядку допускається лише у випадку, якщо під час розгляду судом будь-якої пов`язаної з дитиною справи стане відомо, що дитина позбавлена батьківського піклування. У всіх інших випадках встановлення опіки або піклування над особою, яка має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, відбувається за рішенням органу опіки та піклування. Крім того, ст. 60 ЦК України передбачає можливість встановлення піклування над неповнолітньою особою тільки за поданням органу опіки та піклування. А на сьогоднішній день відсутнє будь-яке рішення органу опіки та піклування щодо можливості ОСОБА_1 бути піклувальником над її сестрою ОСОБА_3 .

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту слід враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №753/8671/21 (провадження №61-550св22) зазначено, що «кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові».

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (частина друга статті 60 ЦК України).

Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (частина четверта статті 60 ЦК України).

За змістом частини першої статті 61 та частини першої статті 63 ЦК України орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу. Опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Таким чином в ЦК України законодавець визначив коло суб`єктів, для яких може бути призначено піклувальника: неповнолітня особа, якщо вона позбавлена батьківського піклування; фізична особа обмежена в цивільній дієздатності.

Також статтями 60 та 61 ЦК України диференційовано повноваження суду й органу опіки та піклування в питаннях встановлення піклування. Так, піклування над фізичною особою встановлюється виключно судом у разі обмеження її цивільної дієздатності, та виключно суд призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно, орган опіки та піклування у передбачених законом випадках встановлює піклування над неповнолітньою особою та призначає піклувальника цієї особи.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення піклувальника неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якій надано статус дитини-сироти.

А з аналізу вищезазначених положень випливає, що суд встановлює піклування над особою і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування виключно у випадках обмеження її цивільної дієздатності, та над неповнолітньою особою, якщо при розгляді іншої справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. В усіх інших випадках встановлення піклування та призначення піклувальника над неповнолітньою особою належить до компетенції органу опіки та піклування.

Також судом встановлено, що 01.04.2024 року ОСОБА_1 повторно зверталася до Служби у справах дітей Калуської міської ради із заявою щодо призначення її піклувальником ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до якої долучила зокрема висновок про стан здоров`я, довідку про доходи, довідку про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб.

Згідно копії листа Служби у справах дітей Калуської міської ради №Р-204 від 05.04.2024 року заявника повідомлено, що нею подано до заяви не повний пакет документів у відповідності до п. 40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року №866, а саме не надано: довідку про наявність чи відсутність судимості; відомості про сімейний стан. Також зазначено, що у разі непогодження з даною відповіддю заявник може звернутися у відповідності до чинного законодавства до вищого органу або до суду.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову про призначення піклувальника.

Доводи апеляційної скарги правильності такого висновку не спростовують та не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, а фактично зводяться до незгоди з таким рішенням суду і з рішенням органу опіки та піклування.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд належно дослідив і проаналізував надані письмові докази, визначив характер спірних правовідносин та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боднарчука Андрія Михайловича необхідно залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду від 13 лютого 2024 року без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Боднарчука Андрія Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 13 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: В.М. Барков

В.А. Девляшевський

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.