_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1852/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22.01.2024 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Александр Н» про визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Александр Н», в якому просить визнати Договір Доручення укладений між його померлою матір`ю ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю Александр-Н, ЄРДПОУ 2098520, недійсним з моменту його укладення; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Александр-Н, ЄДРПОУ 2098520, на користь ОСОБА_1 три мільйона двісті п`ятдесят сім тисяч чотириста дев`яносто шість гривень.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 року справу було передано судді Київського районного суду м.Одеси Васильків О.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24.10.2023 року матеріали позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси за місцезнаходженням відповідача відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023 року справа надійшла в провадження судді Ковтун Ю.І.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 15.12.2023 року матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Александр Н» про визнання договору недійсним та стягнення коштів передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2024 року вищевказана справа була розподілена судді Гниличенко М.В.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали на предмет відкриття провадження по справі, суддя приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та суб`єктами господарювання незалежно від форми власності, які виробляють, продають товари чи харчові продукти, виконують роботи чи надають послуги.

Суб`єкти господарювання це фізичні особи-підприємці чи організації, які на основі відокремленого майна в межах своєї господарської компетенції безпосередньо здійснюють господарську діяльність і використання її результатів або управлінську діяльність в економіці.

Суд зауважує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Александр-Н» не є суб`єктом господарювання, крім того дія Закону не поширюється на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню або державній реєстрації відповідно до законодавства, зокрема договір купівлі-продажу щодо відчуження житлового будинку. (ч.4 ст.2 Закону).

Судом встановлено, що предметом спору є визнання недійсним договору Доручення від 23.08.2006 року, укладеного між померлою матір`ю ОСОБА_2 та ТОВ «Александр-Н» та стягнення на користь позивача ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 3 257 496,00 грн.

Крім того, позивач у позові вказує, що його мати ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , документи родинних зв`язків відсутні, була звільнена від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Суд, зазначає, що відповідно до ст.4 ЦПК України право на звернення до суду має особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи законних інтересів, тому незрозуміло які права споживача порушено саме відносно ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачених законодавством, здійснюється судом. Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм ЗУ «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право особисто його, як споживача порушено у відповідності до ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів» та є підстави від звільнення від сплати судового збору.

Системний аналіз положень ЗУ «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, що дають право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Однак, в даному випадку, виходячи із предмета та обставин справи, позивач не звільнений від сплати судового збору відповідно до положень ч.3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України, яка регламентує документи, що додаються до позовної заяви, визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року становить 2684,00 гривень.

Позивачем визначено ціну позову у розмірі 3 257 496 гривень, проте доказів сплати судового збору суду надано не було, а також не надно документів, які звільняють його від сплати судового збору.

Так, відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатнихосіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду позовної заяви майнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява була подана до Київського районного суду м.Одеси 09.10.2023 року, згідно штампу Київського районного суду м.Одеси / а.с. 1/.

Отже сума судового збору за вимогу майнового характеру у даній справі повинна становити 1 відсоток від ціни позову, але не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 13 420,00 гривень.

На підставі викладеного, позивачу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за пред`явлення вказаного позову у розмірі 13 420,00 грн. та надати до суду оригінал документу про сплату.

Судовий збір повинен бути сплачений за реквізитами Київського районного суду міста Одеси, а саме: отримувач коштів: ГУК в Од. обл./Київський район/22030101, код отримувача: (код за ЄДРПОУ) -37607526; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0015756 , код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Одеси (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем надано позовну заяву без додержання вимог ст.175 ЦПК України, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху та позивачеві за необхідне виправити недоліки поданого позову, а саме сплатити судовий збір та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, оскільки позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, її необхідно залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Александр Н» про визнання договору недійсним та стягнення коштів - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків поданої заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гниличенко М. В.