ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/676/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/823/23 Категорія: 304090000 Борейко О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіНовіков О.М., Сіренко Ю.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.01.2024 (повний текст складено 29.01.2024, суддя в суді першої інстанції Борєйко О.М.) у цивільній справі за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у лютому 2023 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № від 13.04.2018 у сумі 47 363,90 грн., в тому числі: 21 806,78 грн. за тілом кредиту; 2 705,99 грн. за відсотками; 11 693,22 грн. за простроченим тілом кредиту; 11 157,91 грн. за простроченими відсотками, мотивуючи про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, не виконала належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї перед банком утворилася заборгованість про стягнення якої порушено питання в даній справі.

Заочним рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.01.2024 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість у сумі 33 500 грн., в тому числі: 21 806,78 грн. - за тілом кредиту; 11 693,22 грн. за простроченим тілом кредиту, а в задоволенні решти вимог відмовлено. Суд вказав, що відповідач має погасити наявний перед банком кредитний борг по фактично отриманим коштам, однак банк не довів факт погодження позичальником умов договору про нарахування відсотків по кредиту, відтак, позовні вимоги про стягнення боргу за відсотками є необґрунтованими.

Позивачем 28.02.2024 засобами поштового зв`язку подано на вказане рішення суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати у відхиленій частині вимог, які задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вказано на те, що на банківську картку позичальник отримала кредит у сумі 11803,00 грн. та кредитну лінію із лімітом 3000,00 грн. з можливістю збільшення. Пунктом 2.1 кредитного договору сторонами погоджено розмір процентів, чого суд першої інстанції належним чином не врахував, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу по відсотках.

Відзиву до суду не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 47 363,90 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи межі апеляційного оскарження, рішення суду першої інстанції переглядається щодо вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 13.04.2018 між сторонами справи укладений кредитний договір №, згідно умов якого відповідачу наданий на споживчі цілі кредит в розмірі 11 803 гривні строком повернення до 13.04.2020.

Крім того, 13.04.2018 відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № CARD від 13.04.2018.

Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Пунктом 2.1 договору передбачили, що за користування кредитом банк нараховує проценти на дату укладення анкети-заяви розмір ставки складає 5% в місяць та 0,01% річних в пільговий період.

Дату остаточного повернення кредиту сторони визначили 13.04.2020.

Позивачем зобов`язання за кредитним договором виконані належним чином і в повному обсязі та надано відповідачу обумовлені договором кредитні кошти, однак, внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, заборгованість останньої перед позивачем станом на 28.09.2022 становить 47 363,90 грн., у тому числі: 21 806,78 грн. за тілом кредиту; 2 705,99 грн. за відсотками; 11 693,22 грн. за простроченим тілом кредиту; 11 157,91 грн. за простроченими відсотками.

Доказів погашення заборгованості відповідачем перед позивачем суду не надано.

Вимоги про стягнення вказаних сум є предметом розгляду в цій справі.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На час розгляду справи зазначений договір, за яким відповідач отримала кредит, є чинним, недійсним у судовому порядку він не визнавався.

Таким чином, оскільки кредитні кошти позичальнику надавалися з умовою повернення до 13.04.2020, зобов`язання щодо чого позичальником належним чином виконані не були, позивач обґрунтовано звернувся до суду з вимогами про стягнення тіла кредиту та нарахованих на нього відсотків за користування кредитними коштами, встановлених договором, про що позичальник була ознайомлена під підпис у кредитному договорі (п.2.1), чому належної уваги суд першої інстанції, відмовляючи у позовних вимогах про стягнення заборгованості по відсоткам, не приділив.

Відтак апеляційні доводи скаржника у справі є обґрунтованими, а позовні вимоги банку про стягнення заборгованості по відсотках у загальній сумі 13863,90 грн. такими, що підтверджуються наявними у справі доказами відповідними положеннями кредитного договору, розрахунком заборгованості та переліком операцій по банківський картці позичальника.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.01.2024 у даній справі належить скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках, які мають бути задоволені, та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

На підставі положень ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги позивача із відповідача на користь позивача за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій слід стягнути 6710 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити.

Заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.01.2024 у цивільній справі за позовом АТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - скасувати в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках та в частині вирішення питання про розподіл судових витрат.

Позовні вимоги АТ «ОТП Банк» у даній справі про стягнення кредитної заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк»13863,90 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк»6710 грн. судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій.

У решті заочне рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 29.01.2024 у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 17.04.2024.

Суддя-доповідач

Судді