Номер провадження по справі 2/387/73/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року смт Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області, в складі :

головуючого судді Майстер І. П.

за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) про зменшення розміру стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина

Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача

До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 14 вересня 2023 року надійшла позовна заява, в якій представник позивача ОСОБА_1 просить в інтересах ОСОБА_2 зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Добровеличківським районним судом Кіровоградської області від 15.03.2010 у справі 2-92/2010 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку ( доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2010 у справі №2-92/2010 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_6 , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 24.04.2019 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_8 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. На даний час змінилось його сімейне та матеріальне становище, за таких обставин, представник позивача звернувся до суду з даною позовною заявою про зменшення розміру стягнення аліментів .

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленої про день, час та місце судового засідання.

Представник відповідача надала до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, щодо позовних вимог заперечує відповідно до поданого до суду відзиву. Зі змісту відзиву сторона відповідача зазначає, що станом на 01.02.2023 заборгованість по аліментам становила 179560 гривень. Водночас відповідач з квітня 2023 року почав гасити заборгованість та перерахував ОСОБА_3 17379, 80 гривень. У травні 2023 року позивач сплатив аліменти в розмірі 33900 грн; в червні 2023 року - 17389 грн; в липні 2023 року - 17389 грн; в серпні 2023 року - 19685 гривень. Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 позивачу нараховано заробітну плату: за липень 2023 року 50586 грн; за серпень 2023 року 57247 грн. Отже відповідач вважає, що матеріальний стан позивача покращився. Водночас позивач з 15.03.2010 по березень 2023 року ніде не працював. Отже враховуючи вищевикладене підстав для задоволення позовних вимог немає.

Процесуальні дії суду

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.09.2023 було відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2024 замінено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) про зменшення розміру стягнення аліментів, прізвище відповідачки з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ». Також в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Фортечний відділ державної виконавчої служби у м.Кропивницькому Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про стягнення додаткових витрат на дитину та неустойки пені за прострочення сплати аліментів - відмовлено.

ІІ. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до таких висновків.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області у справі 2-92/2010 від 15.03.2010 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до повноліття сина, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 18.02.2010 ( а.с. 11).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі №404/399/19 від 24.04.2019 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.01.2019 щомісячно до досягнення ОСОБА_11 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 139).

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Фортечним ВДРАЦС у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 12.11.2022 зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис №1067 (а.с.9).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно Кропивницьким міським ВДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області 03.05.2018, встановлено, що ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( а.с. 8).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

Отже оцінюючи докази в сукупності суд зазначає, що стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статтей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що на його утриманні перебуває інша неповнолітня дитини.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд також враховує правову позицію Верховного Суду викладену постанові у справі №565/2071/19 прийняту 16.09.2020.

Верховний Суд вказав, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Також ВС зазначив, що суди не звернули уваги на те, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Отже суди не врахували те, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, а навпаки судами було встановлено збільшення доходів останнього. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд зазначає, що перебування на утриманні позивача іншої неповнолітньої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Водночас суд приймає до уваги доводи сторони відповідача, що відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доходи ОСОБА_2 за період з 01 липня 2023 по 08 серпня 2023 року доходи ОСОБА_2 у порівнянні з попередніми періодами суттєво збільшилися. У військовій частині НОМЕР_1 позивачу нараховано заробітну плату: за липень 2023 року 50586 гривень; за серпень 2023 року 57247 гривень. Також тривалий час у позивача була значна заборгованість по аліментам, яку останній взагалі не сплачував. Тому станом на 01.02.2023 заборгованість по аліментам становила 179560 гривень. Водночас в судовому засіданні підтверджено, що відповідач з квітня 2023 року почав гасити заборгованість та перерахував ОСОБА_3 : у квітні 2023 року - 17379, 80 гривень; у травні 2023 року позивач сплатив аліменти в розмірі 33900 грн; в червні 2023 року - 17389 грн; в липні 2023 року - 17389 грн; в серпні 2023 року - 19685 гривень. Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 позивачу нараховано заробітну плату: за липень 2023 року 50586 грн; за серпень 2023 року 57247 грн.

Розмір аліментів, визначений вказаним рішенням суду відповідає вимогам сімейного законодавства, відповідає вимогам виваженості, розумності, справедливості та інтересам дитини, яка має право на достойний рівень матеріального забезпечення, та більш того - він встановлений у мінімально визначеному законодавством розмірі, а зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні іншу неповнолітню дитину, без доведення погіршення майнового становища, не буде спрямовано на належне матеріальне забезпечення сина ОСОБА_12 та суперечитиме його інтересам. До того ж, діючим сімейним законодавством взагалі не передбачено призначення аліментів у частці від доходу платника аліментів нижче встановленого мінімуму.

Отже суду не доведено належними та допустимими доказами погіршення майнового стану позивача, у тому числі, у зв`язку з утриманням дитини від іншого шлюбу. Крім того, діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 15.03.2010 у справі №2-92/2010, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 11, 27,104, 105,110, 111, 112, 180, 181,182, 184,191 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зменшення розміру стягнення аліментів, - відмовити.

В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи :

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець міста Помічна Добровеличківського району Кіровоградської області, зареєстрований за адресою місто Помічна Новоукраїнського району Кіровоградської області, фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -Фортечний відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - 25006, місто Кропивницький вулиця Театральна, 32/29, ЄДРПОУ - 34977781.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І.П.