ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/894/24 Справа № 932/2973/20 Головуючий у першій інстанції: Лукінова К. С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Щетілова Ольга Валеріївна, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду, обґрунтовуючи його тим, що вона є донькою ОСОБА_3 , який був чоловіком ОСОБА_4 . Квартира АДРЕСА_1 знаходилась у власності: ОСОБА_5 - 2/3 частини, ОСОБА_4 - 1/3 частина. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, у зв`язку з чим ОСОБА_3 , з огляду на відмову ОСОБА_5 від спадщини після смерті ОСОБА_4 , було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті останньої, до якої входила 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла. На час смерті ОСОБА_5 з нею більше ніж п`ять років проживав ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. 25.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Щетіловою О.В. було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка складається з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . З огляду на те, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири, яка належала ОСОБА_5 та була успадкована її батьком ОСОБА_3 як таким, що проживав зі спадкодавцем, однією сім`єю більше ніж п`ять років, остання вимушена звернутися до суду з даним позовом. Тому, уточнивши свої позовні вимоги, позивач просила встановити факт прийняття її батьком ОСОБА_3 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , а саме 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 ; визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 , право власності на 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , "в порядку представництва" за померлим батьком - ОСОБА_3 , який є спадкоємцем спадкового майна, що належало померлій ОСОБА_5 на підставі права власності.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, приватний нотаріус Щетілова Ольга Валеріївна, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, зміни оскаржуваного рішення в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 18.12.1995, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с. 192 т.1).

Згідно копії листа КП «ДМБТІ» ДОР №7651 від 28.05.2019, станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності на квартиру АДРЕСА_1 : за ОСОБА_5 - 1/3 частина на підставі договору дарування від 13.03.1998, посвідченого Сьомою ДДНК, реєстр №4-836, за ОСОБА_5 - 1/3 частина, ОСОБА_7 - 1/3 частина, на підставі свідоцтва про право власності від 18.12.1995 видане Електротехнічним заводом «Світлофор», згідно з розпорядженням №201 (а.с. 15 т.1).

Вказане також підтверджується копією договору дарування від 13.03.1998 посвідченого державним нотаріусом Зайченко В.Г., за яким ОСОБА_7 , яка діяла за дорученням ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_5 , 1/3 частину квартири, яка належала ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого Сьомою ДДНК 04.04.1997 за реєстровим №3-1291 (а.с. 193 т.1).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 24 жовтня 2009 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №773. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжя - ОСОБА_1 (а.с.12 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетроській області (а.с. 148 зворот т.1).

Відповідно до копії заяви від 06.12.2017 за реєстровим №2-2571, ОСОБА_5 відмовилась від належної їй частки майна після смерті доньки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 (а.с. 147 зворот т.1).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2018, ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , успадкував 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 16 т.1).

Згідно листа №1910/14.4-42 від 21.06.2019, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Актовий запис про смерть складено Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за №611 (а.с. 18 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №759 (а.с. 20 т.1).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2019, виданого приватним нотаріусом ДДНК Щетіловою О.В., ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька - ОСОБА_3 , 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 21 т.1).

Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса ДДНК Щетілової О.В. від 20.11.2019, ОСОБА_1 відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яке складається з 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 . Підставою для відмови є ненадання документів, що встановлюють належність спадкодавця ОСОБА_3 до четвертої черги спадкоємців за законом після померлої ОСОБА_5 , та відсутності правоустановчих документів на спадкове майно (а.с. 24 т.1).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилась ОСОБА_1 (змінено прізвище з ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_5 ) ОСОБА_1 батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_12 (а.с. 13,14 т.1).

Відповідно до вимог статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно із статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Проте, позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_3 із ОСОБА_5 однією сім"єю, зокрема, не надано доказів ведення спільного господарства, наявності спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Виходячи з викладеного, надавши оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду стосовно того, що ОСОБА_1 не надано достатніх і належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість заявлених позовних вимог, що є її процесуальним обов`язком, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 , не менше як п`ять років, що давало б підстави для визнання ОСОБА_3 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 1264 ЦК України.

Доводи апелянтки, що ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , оскільки був зареєстрований на час відкриття спадщини разом з нею, - не спростовують правильність висновку місцевого суду про відмову у задоволення позову, оскільки позивачкою не доведено факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_5 однією сім`єю не менше п`яти років, тобто не доведено наявність у ОСОБА_3 права на спадкування майна, яке належало спадкодавцю ОСОБА_5 .

Наданий лист Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради №14/5-4733 від 08.05.2019, підтверджує лише факт реєстрації ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 з 20.03.2008 до 24.04.2019, та не може бути оцінений судом як такий, що вказує на проживання ОСОБА_3 із скадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю, оскільки на ознаки, притаманні сім`ї, не вказує.

Самий лише факт реєстрації місця проживання за однією адресою ОСОБА_3 та його тещі ОСОБА_5 , тобто осіб, які не мають між собою кровного споріднення, не перебувають один з одним у шлюбі, - не доводить факту проживання вказаних осіб однією сім"єю, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету тощо.

Колегія звертає увагу, що представником позивачки клопотання про надання доказів чи витребування доказів судом - не заявлені, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги, що позивачка фактично є спадкоємцем ОСОБА_5 за правом представлення у порядку статті 1266 ЦК України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №643/1216/15 вказано, що аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкуванням за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п?ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб?єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п?ятої черги за законом переміститися у вишу чергу (першу, другу або третю чергу).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не має кровного споріднення з ОСОБА_5 , позивачка не є онукою ОСОБА_5 ; позивачка не була усиновлена дочкою ОСОБА_5 . Позивачка не є спадкоємцем за законом будь-якої черги після смерті ОСОБА_5 .

Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивачка не є суб"єктом спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_5 . Однак, у вступній та мотивувальній частинах оскаржуваного рішення місцевий суд помилково зазначив, що ст. 1266 ЦК України передбачено "спадкування за правом представництва" замість правильного - "спадкування за правом представлення", тому оскаржуване рішення підлягає зміні в частині правового обгрунтування відмови у задоволенні позову; рішення в іншій частині - підлягає залишенню без змін.

Доводи апелянта не свідчать про порушення місцевим судом норм матеріального чи процесуального права, які є підставами для скасування оскаржуваного судового рішення; зводяться до незгоди з висновками суду щодо оцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного вище, колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, зміни оскаржуваного судового рішення в частині правового обгрунтування відмови у задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року - змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В іншій частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова