У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №758/11799/23,-

В С Т А Н О В И В:

11.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про ухвалення у справі №758/11799/23 додаткового судового рішення про стягнення судових витрат.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27.12.2023 у справі №758/11799/23 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовлено, а тому відповідач, у відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнути з позивача на користь відповідача 40 000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Ухвалою суду від 16.01.2024 вказану заяву прийнято та призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

22.01.2024 представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Сердюк О.О. подала до суду заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, у якій просила залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 від 11.01.2024, оскільки така заява подана з недотриманням вимог ст.ст. 141, 183 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.12.2023, ухваленим у цивільній справі №758/11799/23, у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації відмовлено.

Як вбачається із матеріалів справи, заяву про розподіл судових витрат відповідач подала до суду 11.01.2024 тобто в межах строку та в порядку, визначеному ч.8 ст. 141 ЦПК України.

27.12.2023 в судовому засіданні відповідач заявила про орієнтовний розмір судових витрат, які вона очікує понести, а саме в розмірі 40 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Водночас, як вбачається зі змісту рішення суду, питання щодо розподілу вказаних судових витрат судом не вирішувалось.

Вирішуючи подану заяву по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, що передбачено ч.3 ст. 133 ЦПК України.

Частиною першою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору відповідно до частини другої статті 134 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №626/133/21 висловлено висновок, що заява про ухвалення додаткового рішення є заявою з процесуальних питань, тож подання учасником справи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу потрібно здійснювати із дотриманням вимог ЦПК України, встановлених для подання клопотань (заяв) з процесуальних питань. Суд має оцінювати заяву про ухвалення додаткового рішення на її відповідність вимогам статті 183 ЦПК України та у разі недотримання таких процесуальних вимог застосувати відповідні процесуальні наслідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Однак, відповідачем до заяви від 11.01.2024 про ухвалення у справі №758/11799/23 додаткового судового рішення про стягнення судових витрат не було додано доказів надіслання у належний спосіб копії такої заяви або примірника разом з усіма необхідними до неї додатками позивачу.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем вказаного процесуального обов`язку вказує на недотриманням вимог ЦПК України та порушення прав позивача як сторони по справі, оскільки відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За таких обставин, враховуючи положення ч.2 ст. 183 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заяву відповідача про ухвалення додаткового судового рішення у справі №758/11799/23 необхідно залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 141, 183, 247, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №758/11799/23 залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяОлена КОВБАСЮК