Провадження № 2/183/741/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю: секретаря судового засідання Петрієнко В. О.,

представника позивача адвоката Ямкового В. Ф.,

представника відповідача адвоката Руднєвої І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» про стягнення безпідставно збережених грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про стягнення безпідставно збережених грошових коштів.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що після смерті ОСОБА_2 вона успадкувала земельну ділянку площею 4,5599 га, кадастровий номер :02:012:0102, що розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. За життя між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 4,56 га (кадастровий номер :02:012:0102). 17 квітня 2018 року між Спадкодавцем ОСОБА_2 , ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» було укладено Додаткову угоду до Договору оренди, яка була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 червня 2018 року. Відповідно до п. 1 Додаткової угоди до Договору зі згоди Спадкодавця ОСОБА_2 ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» передало, а ТОВ «АП «Придніпровське» прийняло на себе права та обов?язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди. Договором оренди та Додатковою угодою до нього погоджено всі істотні умови. Позивач, успадкувавши земельну ділянку автоматично набула прав та обов`язків попереднього власника земельної ділянки. Позивач направив Відповідачу засобами поштового зв?язку повідомлення про прийняття спадщини та вимогу про погашення заборгованої орендної плати, яке Відповідач отримав 20 травня 2021 року. 05 жовтня 2022 року набрало законної сили рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року за результатами розгляду справи № 183/1054/22, яким було задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованої орендної плати за період з 2020 року по 2021 рік.

Починаючи з дати набрання зазначеним рішенням суду законної сили і до дня звернення з цим позовом до суду відповідач земельну ділянку не повернув, продовжує протиправно фактично користуватися земельною ділянкою позивача, не сплачуючи за її користування орендну плату. Орендна плата за користування земельною ділянкою у Додатковій угоді встановлена у розмірі 7,5 % від нормативної грошової оцінки. Таким чином, за користування земельною ділянкою позивача протягом 2022 року та 2023 року відповідач зобов`язаний повернути позивачеві безпідставно збережені кошти, які мав витратити на сплату орендної плати, у сумі 18 055,64 грн.

Оскільки Відповідач заборгував Позивачу кошти у вигляді орендної плати за фактичне користування його земельною ділянкою протягом 2022 року та 2023 року, то Відповідач повинен понести відповідальність та сплатити суму основного боргу 18 055,64 грн., а також інфляційні втрати, нараховані на суму боргу за 2022 рік в сумі - 356,86 грн., 3% річних, нараховані на суму боргу за 2022 рік - 174,37 грн., що разом становить - 18 586,87 грн., які позивач просить стягнути з відповідача та відшкодувати понесені судові витрати.

Не погоджуючись з позовом, відповідач надав відзив, у якому просив у позові відмовити. Зазначив, що Товариство заперечує проти звернення позивача від 15 квітня 2021 року як належного, з урахуванням того, що направлення такого звернення було вчинено неналежною особою; умов щодо оформлення будь-якого документу про повернення земельної ділянки сторонами не погоджувалось. Відповідач з дня набрання рішенням суду законної сили у справі № 183/1054/22 земельну ділянку не використовує, доказів протилежного позивачем не надано. Відповідно ніяких підстав для стягнення зазначених сум немає. Крім того, позивачем не надано відповідачу довідки банківської установи про наявність рахунку з реквізитами. Щодо витрат на правову допомогу, відповідач вважає їх розмір не співмірним предмету спору й характеру спірних правовідносин, кількості учасників процесу, обставинам, які підлягають з`ясуванню тощо, а попередній розрахунок надання послуг адвокатом, копія якого не надана відповідачу, є завищеним та необгрунтованим. Просили у задоволенні позову відмовити.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій висловлено незгоду з доводами відповідача, викладеними у відзиві.

Ухвалою судді від 15 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові, відповіді на відзив, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши вступне слово та пояснення представників сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії IV-ДП № 080384, виданого 05 липня 2001 року Василівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15997 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 4,5599 гa (кадастровий номер :02:012:0102), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 червня 2018 року, запис про право власності № 26650546, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 232.

ОСОБА_2 (Орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 4,56 га (кадастровий номер :02:012:0102), який було зареєстровано 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02769. 17 квітня 2018 року між ОСОБА_2 , ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» було укладено Додаткову угоду до Договору оренди, яка була зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13 червня 2018 року державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Дніпропетровської області Денисенком А. С., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41639305 від 15 червня 2018 року, номер запису про інше речове право: 26650645.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди до Договору зі згоди ОСОБА_2 (яка виражається шляхом підписання цієї Угоди) ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» передало, а ТОВ «АП «Придніпровське» прийняло на себе права та обов?язки сторони (Орендаря), передбачені в Договорі оренди.

Пунктом 4.1 Додаткової угоди було внесено зміни в абз. 1 п. 2.2. «Орендна плата», Розділу 2 Договору оренди, виклавши його у такій редакції: «п. 2.2. За користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 (сім цілих п?ять десятих) відсотків від грошової оцінки землі, та становить 8 116,11 грн. (вісім тисяч сто шістнадцять грн. 11 коп.), а також проводить безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця та здійснює безкоштовну оранку та культивацію присадибної земельної ділянки Орендодавця до 0,40 га в територіальних межах орендаря, на підставі поданої письмової заяви Орендодавцем».

Крім того, п. 4.2. Додаткової угоди було погоджено строк дії договору, а саме до 31 грудня 2029 року, але в будь-якому випадку цей Договір та право оренди за цим Договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після смерті якої відкрилася спадщина в тому числі і на земельну ділянку загальною площею 4,5599 га (кадастровий номер :02:012:0102), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначену земельну ділянку площею 4,5599 гa (кадастровий номер :02:012:0102) позивач успадкувала після ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01 квітня 2021 року, виданим державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л. П., зареєстровано в реєстрі за № 234, є власником земельної ділянки загальною площею 4,5599 га (кадастровий номер :02:012:0102), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що крім Свідоцтва підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01 квітня 2021 року, індексний номер витягу: 250934957.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов?язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Отже, ОСОБА_1 , успадкувавши після ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,5599 га (кадастровий номер :02:012:0102) автоматично набуває прав та обов?язків попереднього власника земельної ділянки, який за життя уклав Договір оренди земельної ділянки з ТОВ Агрофірмою "Олімпекс-Агро" та Додаткову угоду до договору, яка була укладена між ним, ТОВ Агрофірма "Олімпекс-Агро" та Відповідачем, тобто стає новим Орендодавцем в цих орендних відносинах.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1481 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Судом установлено, що на виконання вимог ч. 3 ст. 148-1 ЗК України, ОСОБА_1 13 травня 2021 року направила на адресу відповідача, отримане ним 20 травня 2021 року, повідомлення від 15 квітня 2021 року про набуття права власності на земельну ділянку площею 4,5599 га (кадастровий номер :02:012:0102), в якому зазначила свої платіжні реквізити, а також вимагала сплатити їй заборгованість з орендної плати (а.с. 60-62). Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного, відповідачем не надано. Крім того, надані позивачем докази не можуть бути визнані неналежними з підстав, зазначених відповідачем.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року, що набрало законної сили 05 жовтня 2022 року у справі № 183/1054/22, позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Олімпекс-Агро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованої орендної плати за період з 2020 року по 2021 рік задоволений, розірвано договір оренди земельної ділянки від 02 липня 2008 року № 04-08-126-02769, відомості про реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 13 червня 2018 року державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Дніпропетровської області Денисенком А. С., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41639305 від 15 червня 2018 року, номер запису про інше речове право: 26650645, укладений між ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро», , щодо земельної ділянки площею 4,5600 га (4,5599 га), кадастровий номер :02:012:0102, яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з урахуванням змін і доповнень викладених в Додатковій угоді до Договору оренди землі від 17 квітня 2018 року; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», код ЕДРПОУ 41102163, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованість по орендній платі в розмірі 16 232,22 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , витрати на професійну правову допомогу у сумі 13 600,00 грн.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 1 934,80 грн.

Доказів повернення відповідачем земельної ділянки площею 4,5599 га (кадастровий номер :02:012:0102) позивачеві матеріали справи не містять і відповідачем суду не надані. Суд ураховує відсутність укладеного між сторонами правочину відповідного акту приймання-передачі земельної ділянки, як доказу вибуття останньої із користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», як і будь-якого іншого доказу на підтвердження того, що відповідач у 2022 та 2023 роках не користувався зазначеною земельною ділянкою.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов?язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Абзац 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов?язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об?єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 35 ЗУ "Про оренду землі" закріплює, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов?язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов?язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними і регулюються положеннями глави 83 ЦК України.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі статті 1212 ЦК України.

Указаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові №14-77цс18 від 23 травня 2018 року (справа №629/4628/16-ц).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач будучи фактичним користувачем вищезазначеної земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки, яким є позивач, зберіг у себе кошти, які мав сплатити позивачеві за користування вищезазначеною земельною ділянкою протягом 2022 року та 2023 року, в той же час не сплатив, у зв`язку з чим зобов`язаний повернути власнику земельної ділянки на підставі статті 1212 ЦК України.

Відповідно до п. 4.1. Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року відповідач зобов`язувався сплачувати позивачу щороку орендну плату за користування земельною ділянкою, зокрема, у грошовій формі у розмірі 7,5 (сім цілих п?ять десятих) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 8 116,11 грн.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до Витягу із технічної документації по нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 16 березня 2021 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 4,5599 га (кадастровий номер :02:012:0102), що належить позивачеві становила 120 370,87 грн.

Таким чином, сума коштів, яка має бути сплачена відповідачем Позивачеві у вигляді орендної плати за фактичне користування його земельною ділянкою протягом 2022 року та 2023 року, становить 18 055,64 грн. (за 2022 рік - 9 027,82 грн. = 120 370,87 грн. ? 7,5 %; за 2023 рік 9 027,82 грн. = 120 370,87 грн. ? 7,5 %).

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що відповідач заборгував позивачеві кошти у вигляді орендної плати за фактичне користування його земельною ділянкою протягом 2022 року та 2023 року, то відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства, відповідач, відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перепровіреного судом, повинен сплатити окрім суми основного боргу 18 055,64 грн., також інфляційні втрати, нараховані на суму боргу за 2022 рік в розмірі - 356,86 грн., 3 % річних, нараховані на суму боргу за 2022 рік - 174,37 грн., що разом становить 18 586,87 грн., тобто позов підлягає задоволенню повністю.

Інші доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, подані письмові докази самі по собі та в їх сукупності, не мають вирішального значення для розгляду цієї справи, а тому не враховуються судом при ухваленні рішення та не оцінюються.

Також, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з приписами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення позову повністю, з ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору при подачі позовної заяви у повному обсязі в розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до положень ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд звертає увагу на те, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги/додатковій угоді до договору.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, провадження № 12-14гс22).

З урахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги задоволення позовних вимог у повному обсязі, дослідивши попередній розрахунок надання послуг адвоката, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, суд приходить до висновку, про необхідність стягнути з ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» про стягнення безпідставно збережених грошових коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» на користь ОСОБА_1 безпідставно збережені грошові кошти у вигляді орендної плати за 2022 рік та 2023 рік у сумі 18 055,64 грн., інфляційні втрати, нараховані на суму боргу за 2022 рік в сумі 356,86 грн., 3% річних, нараховані на суму боргу за 2022 рік 174,37 грн., а разом 18 586 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн. 87 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрне підприємство «ПРИДНІПРОВСЬКЕ» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 16 073 (шістнадцять тисяч сімдесят три) грн. 60 коп., які складаються з: витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. та відшкодування справленого судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрне підприємство "ПРИДНІПРОВСЬКЕ", код ЄДРПОУ 41102163, 51230, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10.

Повне рішення суду складено і підписано 19 квітня 2024 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні 15-18 квітня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна