Справа № 346/7674/23
Провадження № 2/346/572/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
головуючого судді П`ятковського В.І.
за участі секретаря Насадик В.В.
розглянувши у відкритому судовому зсіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікрокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому зазначив, що 06 липня 2021 року між ТзОВ «Мікрокредит» та відповідачкою укладено кредитний договір № 100836, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 5 000 грн, строком до 06 липня 2022 року.
Відповідно до п. 5.2 вказаного договору ОСОБА_2 зобов`язалася сплачувати 149,533 % річних від суми кредиту, у розрахунку 0,410 % на добу. Розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 5.4 договору становить 1039,72 грн. Відповідно до п. 5.7 вказаного договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів за користування кредитом становить 12 476,64 грн, а саме: 1039,72 грн. (сума платежу один раз на тиждень в рахунок повернення кредиту та сплати процентів) х 12 (кількість платежів за договором)= 12 476,64 грн.
Пунктами 5.1., 5.4. договору передбачено, що сплата суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку платежів, а саме один раз на місяць до 06 липня 2022 року.
У період з 06 серпня 2021 року по 07 жовтня 2022 року ОСОБА_2 в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом сплатила ТзОВ «Мікрокредит» 2 972,20 грн.
Станом на 05 грудня 2023 року ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, а тому в неї виникла заборгованість в сумі 9 504,44 грн., з яких 5 000 грн тіло кредиту; 7 476,64 грн. (процента за користування кредитом за період з 06 липня 2021 року по 06 липня 2022 року); за мінусом 2 972,20 грн. сплаченої суми в рахунок повернення кредиту та процентів за його використання.
Тому, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 9 504,44 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав, розгляд справи просить проводити у його відсутності.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується розпискою наявною в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву чи заяви про розгляд справи в її відсутності не подала (а.с. 25).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Врахувавши клопотання представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 06 липня 2021 року між ТзОВ «Мікрокредит» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 100836, згідно умов якого відповідачка отримала кредит в розмірі 5 000 грн. строком до 06 липня 2022 року (а.с. 4-9).
Відповідно до п. 5.2 вказаного договору ОСОБА_2 зобов`язалася сплачувати 149,533 % річних від суми кредиту, у розрахунку 0,410 % на добу. Розмір платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, що згідно п. 5.4 договору становить 1039,72 грн. Відповідно до п. 5.7 вказаного договору загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів за користування кредитом становить 12 476,64 грн, а саме: 1039,72 грн. (сума платежу один раз на тиждень в рахунок повернення кредиту та сплати процентів) х 12 (кількість платежів за договором)= 12 476,64 грн.
Пунктами 5.1., 5.4. договору передбачено, що сплата суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку платежів, а саме один раз на місяць до 06 липня 2022 року.
З наданого до суду розрахунку заборгованості вбачається, що в період з 06 серпня 2021 року по 07 жовтня 2022 року ОСОБА_2 в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом сплатила позивачу 2 972,20 грн.
Станом на 05 грудня 2023 року ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, а тому в неї виникла заборгованість в сумі 9 504,44 грн., з яких 5 000 грн тіло кредиту; 7 476,64 грн. (процента за користування кредитом за період з 06 липня 2021 року по 06 липня 2022 року); за мінусом 2 972,20 грн. сплаченої суми в рахунок повернення кредиту та процентів за його використання (а.с.12).
Таким чином, відповідачем належними доказами не спростовано існування заявленої позивачем заборгованості, не надано доказів на спростування наданого позивачем розрахунку, або доказів повернення кредитних коштів та належного виконання зобов`язання у визначені договором строки у повному обсязі.
Отже, наданий позивачем розрахунок заборгованості у сукупності з іншими доказами, підтверджують розмір заборгованості відповідача.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, відповідачка порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжною інструкцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2684 гривень, які підлягають стягненню. З відповідачки на користь позивача.
На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282,288-289 ЦПК України, суд, -,
Позов задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Суддя: П`ятковський В. І.