РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кузь В. Я.

за участю секретаря судового засідання Титикайла І.Ю.

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові матеріали цивільної справи № 465/477/20 за позовом Львівського комунального підприємства " Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з гарячого водапостачання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до ЗУ "Про теплопостачання" позивач є постачальною організацією, суб"єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Зазначає, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Текст договору приєднання, розміщений на офіційному сайті був опублікований в газеті "Високий замок" від 01.07.2014р. №92 (5156). Відповідно до договору приєднання, предметом є те, що виконавець зобов"язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж центрального опалення та мереж гарячого водопостачання виконавця), а споживач зобов"язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання. Згідно довідки Ф-2 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 станом на час подачі заяви проживають відповідачі та відповідно користуються послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надання послуг з теплопостачання відкритий особовий рахунок. Зазначає, що відповідачі не виконали свого зобов"язання щодо оплати послуг з централізованого опалення і послуг з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов"язані оплатити суму боргу. Відтак, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути заборгованість в розмірі 23 277 (двадцять три тисячі двісті сімдесят сім ) гривень 02 коп. та витрати з оплати судового збору.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21.02.2020р. відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до судового розгляду.

У відзиві на позовну заяву відповідачі просять відмовити у задоволенні позову у зв"язку з його безпідставністю та відсутністю боргу. Зазначають, що гаряче водопостачання до квартири не подається з 2009 року, оскільки стояки постачання гарячої води не працюють. У квартирі встановлено лічильник гарячої води, а для нагріву води 17.06.2009р. встановлено бойлер "Атлантик". Зазначає, що про відсутність гарячої води позивачу відомо з 2016 року.

У відповіді на відзив на позовну заяву відповідачкаа ОСОБА_2 зазначає, що позивачем наведено механізм розрахунків, зокрема, за опалення всієї житлової частини будинку АДРЕСА_2 . Зазначає, що мешканці квартири АДРЕСА_1 гарячу воду, яка нагрівається в ІТП, не використовують, оскільки з літа 2010 року використовують гарячу воду з водонагрівача.

В письмових поясненнях позивач наводить приклади розрахунків за послуги з централізованого опалення та централізованого гарячого водопостачання.

В додаткових поясненнях відповідачі зазначають, що нарахування заборгованості є незаконними, та порушують права відповідачів як споживачів.

В судовому засіданні представники позивача - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уточнені позовні вимоги підтримали, надали аналогічні пояснення, викладені в позовній заяві, просять позов задоволити. В частині заборгованості за постачання теплової енергії (опалення), то зазначили, що такий борг погашений.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та представник - адвокат Сорока О.Є. позовні вимоги заперечили у повному обсязі, вважають такі безпідставними.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали розглядуваної цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини у їх сукупності, суд приходить до наступного.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.43 ЦПК України, учасники процесу зобовязані сприяти своєчасному , всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім"ї і прописки №1 від 21.09.2020р., така видана ОСОБА_3 , в тому що він проживає і зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , квартира є державною і складається з 4 кімнат житловою площею 65, 99 кв.м. В квартирі також зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

До матеріалів справи долучений договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП "Львівтеплоенерго" від 09.04.2019р., відповідно до умов якого позивач, як виконавець, зобов"язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання гарячої води (якщо конкретний будинок/приміщення фактично приєднані до мереж централізованого опалення та мереж гарячого водопостачання виконавця), а споживач зобов"язується своєчасно оплачувати ці надані послуги за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання.

В матеріалах справи міститься ухвала Франківського районного суду м. Львова від 22.04.2019р. якою скасовано судовий наказ №465/1017/19 виданий 22.03.2019р. про стягнення солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , 30 496 (тридцять тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 54 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Згідно ч. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договір приєднання.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суду не надано доказів, що між сторонами укладався договір про надання послуг з центрального опалення, як і доказів, що договір приєднання, який долучений до позовної заяви, надсилався ЛМКП «Львівтеплоенерго» на адресу відповідачів.

Згідно пункту 3 Правил користування тепловою енергією передбачено, що споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до листа від 14.07.2017р., підписаного в.о. головного інженера ЛМКП "Львівьтеплоенерго" М. Мозола, ЛМКП "Львівтеплоенерго" централізовано гарячої води на будинок АДРЕСА_2 не подає. Тепловий лічильник встановлений на вході в ІТП та обліковує кількість теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання житлового будинку. Від"єднати бойлер гВП від вузла обліку теплової енергії технічно не можливо.

Відповідно до частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання"споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до п.п. 18, 20, 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України від 21.07.2005 р. №630 розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Відповідно до акту обстеження квартири АДРЕСА_1 , підписаного 27.02.2021р., зокрема, головою ОСББ "Сахарова 31" Цибирнак Я.П., у квартирі АДРЕСА_1 встановлений бойлер на підігрів води та зроблено розгалуження до кранів умивальника, душової та кухні, встановлені лічильник №008742 холодної води та №008727 гарячої води.

Відповідно до акту обстеження квартири АДРЕСА_1 , затвердженого 03 березня 2021 року головою ОСББ "Сахарова 31" ОСОБА_8 , квартира АДРЕСА_1 обладнана центральним опаленням. В квартирі відсутнє постачання гарячої води, оскільки три стояки в будинку, по яких подається гаряча вода, в тому числі до квартири АДРЕСА_4 , не працюють з 2009 року по цей час. На численні звернення до балансоутримувача будинку ЛКП «Вулецьке» та надавача послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» жодних результатів не дало. Мешканцями квартири АДРЕСА_4 17.06.2009 року встановлено водонагрівальний прилад - бойлер «Atlantic vm 100s4cm», у зв?язку з чим стояк у ванній кімнаті зовсім не працює. Мешканцями квартири АДРЕСА_4 в 2010 році встановлено прилади обліку гарячої та холодної води. Гаряча вода в квартирі АДРЕСА_4 виведена з водонагрівача в систему гарячого постачання до кранів (кухня, душ, умивальник). На даний час старі лічильники замінено на нові та зареєстровано. Прилад обліку, що обліковує гарячу воду знаходиться на позначці «0» з часу його заміни у 2019 році.

Відповідно до акту обстеження стояків подачі гарячої води від 04.05.2023р., підписаним, зокрема, головою ОСББ "Сахарова 31" Цибирнак Я.П., встановлено, що згідно з актом від 08.02.2012 року за підписом начальника БУ № 4 було проведено обстеження будинку АДРЕСА_5 та під час обстеження встановлено що із 6-ти стояків гарячого водопостачання працюють тільки 2 стояка, а в інших 4-ох - відсутня рециркуляція гарячої води, що спричиняє неякісне надання послуг. У відповіді головного інженера ЛКП «Вулецьке» №01 від 11.01.16 на заяву мешканців також встановлено, що окремі стояки подачі гарячої води не функціонують. Для подальшого відновлення гарячого водопостачання непрацюючих стояків подачі гарячої води необхідно провести роботи з заміни водозапірної арматури. Жодні ремонтні роботи з боку БУ №4 не були проведені. Станом на сьогодні в кв. 20 у ванній кімнаті зовсім не працює стояк гарячого водопостачання та відсутня рециркуляція гарячої води в стояку на кухні. Аналогічна ситуація склалася в інших квартирах, де на поверхах відсутнє забезпечування гарячою водою з причин непрацюючих стояків подачі гарячої води. Мешканці квартир, в яких не працюють стояки подачі гарячої води, змушені були встановити електробойлери для нагрівання води. В квартирі АДРЕСА_4 у 2010 році встановлений електробойлер для нагрівання води та зроблено розгалуження до кранів умивальника й душової у ванній кімнаті та на кухні, також встановлені лічильники холодної та гарячої води. На лічильнику гарячої води стоять нулі. ІТП відключений в червні 2020 року. ІТП опломбоване.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ч.1 ст.79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, основними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Загалом зміст зазначеного принципу (справедливості, добросовісності (Bona Fideas) і розумності) полягає в тому, що тексти законів, угод та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту.

В підтвердження позовних вимог стороною позивача долучені довідки про стан розрахунків за теплопостачання, інформація щодо механізму нарахування вартості послуги з централізованого опалення та інформація щодо механізму нарахування вартості послуги з централізованого гарячого водопостачання.

Разом з тим, позивачем не надано доказів, які беззаперечно свідчать про факт користування відповідачами централізованим гарячим водопостачанням в оскаржуваний період за вказаною адресою.

Фактично позивачем лише надані розрахунки заборгованості, про стягнення якої вони просять, яка здійснена відповідно до нормативно - правових актів, однак без належних доказів надання послуг, відповідно до цих же нормативно - правових актів. Відповідачі заперечують отримання згаданих послуг та належної якості у спірний період.

Механізм нарахування вартості послуги та фактичне користування послугами не є тотожними поняттями.

Суд вважає встановленим, що подані стороною позивача докази у справі на обгрунтування позовних вимог не є достовірними та достатніми, не розкривають істинних відносин, які виникли між сторонами, а подані розрахунки не містять даних, на підставі яких можна встановити беззаперечний факт наявності у відповідачів заборгованості перед позивачем.

Розрахунки заборгованості та інші докази, за наявності заперечень з приводу надання та отримання послуг, про стягнення заборгованості за які подано позов не можна вважати належними доказами на підтвердження надання відповідних комунальних послуг, надання їх відповідної кількості та якості, правильності нарахування заборгованості за надані послуги та ін.

Особа не може бути змушена до оплати послуг, які вона фактично не отримувала та без наявності між сторонами договірних стосунків.

Неправомірність відключення відповідачкою її квартири від мережі централізованого теплопостачання, предметом розгляду не було.

Відтак, матеріалами справи не підтверджується факт користування відповідачами послугами позивача, про стягнення заборгованості яких позивач ставить питання.

Доказів фактично спожитої комунальної послуги позивачем суду не надано.

Також, суд враховує долучений до матеріалів справи оригінал довідки, виданої 06.02.2023р. заступником директлора зі збуту та маркетингу ЛМКП "Львівтеплоенерго" І. Нестерук, відповідно до якої ЛМКП "Львівтеплоенерго" повідомляє, що станом на 01.02.2023р. заборгованість за послугу з постачання теплової енергії (опалення) за адресою АДРЕСА_3 , відсутня.

Відтак, суд вважає встановленим, що позивачем не доведено факту користування відповідачами послугами з централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання, а відтак факту наявності у відповідачів заборгованості за користування даними послугами.

Системний аналіз положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги.

Суд наголошує, що переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд звертає увагу, що пояснення сторони позивача, як і докази, що надаються, не узгоджуються між собою, містять протиріччя, які взаємовиключають одне одного. За таких обставин, суд позбавлений можливості сприйняти такі докази обгрутованими та такими, що доводять позовні вимоги.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи. Разом з тим позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо боргу.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у зв"язку з його недоведеністю.

На підставі наведеного, керуючись статями 3,10,12, 81, 89, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у квартиру АДРЕСА_1 за період з 01. 11. 2017 року по 30.11.2018 року у вигляді 23277, 02 (двадцять три тисячі двісті сімдесят сім ) грн. 02 коп. та судового збору в сумі 2102 ( дві тисячі дві) грн.. 00 коп., за недоведеністю таких.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення його повного тексту до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено та проголошено 15 квітня 2024 року об 08 год. 30 хв.

Сторони:

Позивач: ЛМКП "Львівтеплоенерго", юридична адреса: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1

Відповідачі:

- ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя В. Кузь