Справа № 215/3243/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю секретаря - Сердюк А.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання права власноті, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2023р. ОСОБА_1 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , Криворізької міської ради про визнання договору купівля-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на товарній біржі дійсним, просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна б/н виданий 11.10.1999 року Товарною біржею «Новий вік» за №1-322.

04.10.2023р. ОСОБА_1 подала на адресу суду заяву про зміну предмету позову та просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом, на частку домоволодіння, а саме: квартира АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 . Після смерті її матері відкрилась спадщина на частку домоволодіння, а саме: квартира АДРЕСА_1 . 16.11.2022р. приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановою І.М. було заведено спадкову справу №146/2022 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом ОСОБА_1 ..

02.05.2023 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановою І.М. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , оскільки з наданих правовстановлюючих документів на майно, що належало померлій, було встановлено, що частка домоволодіння, а саме: квартира АДРЕСА_1 , належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого товарною біржою «Новий Вік» 11.10.1999р. за № 1-322, за участю представника по довіреності. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», оскільки угода про відчуження нерухомого майна, яка укладена між особами, котрі не є членами біржі, не може вважатися біржовою операцією та реєструватися біржою.

На теперішній час позивач позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за законом по вищевказаним причинам, відповідно до чого вимушена звернутися до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на частку домоволодіння, а саме: квартира АДРЕСА_1 .

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.06.2023 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.007.2023.

Ухвалою суду від 14.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 13.09.2023.

13.09.2023 розгляд справи відкладено на 06.10.2023.

04.10.2023 ОСОБА_1 подала на адресу суду заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 06.10.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та по справі оголошено перерву до 14.11.2023.

14.11.2023 розгляд справи відкладено на 20.12.2023.

20.12.2023 справу знято з розгляду на 27.12.2023.

Ухвалою суду від 27.12.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 08.02.2024.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязіта просили проводити розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача.

Представник відповідача Криворізької міської ради, в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності та винести законне рішення згідно норм чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , а.с. 8.

ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна, який 11.10.1999р. був зареєстрований в товарній біржі «Новий вік» за № 1-322 від 11.10.1999р., належала частка домоволодіння, а саме: квартира АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу 10.11.1999р. було зареєстровано Криворізьким бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №166П за реєстровим №586 , а.с. 10.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166790151 від 16.05.2019, 13.05.2019 ОСОБА_3 належала частка домоволодіння, а саме: квартира АДРЕСА_1 , а.с. 11.

Позивач- ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, а.с. 7.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на частку домоволодіння, а саме: квартира АДРЕСА_1 .

16.11.2022 ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Биканової І.М. з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а.с. 122.

Відповідно до листа №130/02-14 від 02.05.2023, приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановою І.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що з наданих правовстановлюючих документів на майно, що належало померлій, було встановлено, що частка домоволодіння, а саме: квартира АДРЕСА_1 , належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого товарною біржою «Новий Вік» 11.10.1999р. за № 1-322, за участю представника по довіреності. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», оскільки угода про відчуження нерухомого майна, яка укладена між особами, котрі не є членами біржі, не може вважатися біржовою операцією та реєструватися біржею, а.с. 130.

Крім позивачки із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса ніхто не звертався, а.с.121-130.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому числі шляхом визнання права.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року встановлено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Правовідносини виникли в момент укладення договору 11.10.1999р., в той час, як діючий Цивільний кодекс України набув чинності з 01.01.2004р. Суд виходить з того, що за загальним правилом нормативно-правовий акт не має зворотної дії у часі, а це свідчить про те, що до кожних події, факту чи відносин має застосовуватись той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказані подія, факт чи відносини мали місце. Принцип незворотності дії нормативно-правового акту в часі закріплений ст. 58 Конституції України, в якій зазначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають оцінці у сукупності за нормами ЦК УРСР від 18.07.1963р. та Закону України «Про товарну біржу» у відповідних редакціях, що діяли на момент укладення договору, а також за нормами Цивільного кодексу України на час виникнення у позивача права на спадкування.

Згідно зі ст.153 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення правочину та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, договір є укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 227 ЦК УРСР 1963 року, що діяв на час укладення договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Відповідно до ст.47 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.

Якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» в редакції, що діяла на час укладення договору купівлі-продажу, біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; якщо її учасниками є члени біржі; якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Зміст біржової угоди (за винятком найменування товару, кількості, ціни, місця і строку виконання) не підлягає розголошенню. Цю інформацію може бути надано тільки на письмову вимогу судам, органам прокуратури, служби безпеки, внутрішніх справ, арбітражному суду та аудиторським організаціям у випадках, передбачених законодавством України. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Як випливає з матеріалів справи договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_4 , яка діяла по довіреності та від імені ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , був здійснений продаж квартири АДРЕСА_1 .

При укладанні вищезазначеного договору були дотримані вимоги Закону, узгоджені істотні умови угоди, в т.ч. ціна, умови договору були виконані, ОСОБА_3 володіла і користувалась нерухомим майном .

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що біржовий договір купівлі-продажу від 11.10.1999р. за № 1-322 є дійсним.

З урахуванням викладеного, до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла вищевказана спірна квартира.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відновідно до ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім цього, Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1952 pоку передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Оскільки позивач у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні, видача свідоцтва про право на спадщину неможлива через відсутність нотаріально посвідченої угоди, суд вважає за необхідне задовольнити позов з метою захисту спадкових прав позивача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 84, 89, 133, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 право власності на частку домоволодіння, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набираєзаконної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Криворізька міська рада, , місцезнаходження за адресою: 50101, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, буд. 1.

СУДДЯ: