РІШЕННЯ

( заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024

м.Харків

Справа № 639/612/24

провадження 2/639/629/24

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Семенюк А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання чи до досягнення 23-річного віку.

Позов обґрунтований тим, що сторони перебували у шлюбі з 2004 р. по 2016 р., мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , якому в цьому році виповниться 18 років. За рішенням суду відповідач сплачує аліменти. У вересні 2022 р. син вступив до навчального закладу-Харківського автотранспортного фахового коледжу та потребує пошти на канцелярію, проїзд, підручники та інші витрати, пов`язані з навчанням. З посиланням на вимоги ст. 199 СК України просить задовольнити її позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи і надані докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2004 р., мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 08.06.2016 р. шлюб між сторонами розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на неповнолітнього сина на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.03.2016 р. у розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 26.02.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

За інформацією Реєстру територіальної громади м.Харкова ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 у буд. АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Харківського автотранспортного фахового коледжу № 19/24 від 24.01.2024 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається на 2 курсі денного відділення з 01.09.2022 р. Дата закінчення навчання 30.06.2026 р.

Згідно з положеннями статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201цьогоКодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання.

Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України.

У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Такі висновки відповідають правовій позиції, що викладена у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 569/6838/15-ц, від 26 серпня 2020 у цивільній справі № 336/1488/19.

На час розгляду справи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не досяг повнолітнього віку, а тому норми ст. 199 СК України на нього не розповсюджуються.

Ураховуючи вказані обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, як пред`явлений передчасно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 89, 259, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, який продовжує навчання- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

відповідач ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , виданий Дергачівським РВ УМВС України в Харківській області 23.09.1998 р., РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 18.04.2024.

СУДДЯ -