Провадження №: 2-з/755/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.,

за участю секретаря - Дубенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва заяву неповнолітньої ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви, особи які можуть отримати статус учасника справи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м.Київ Шевченко Інна Леонтіївна, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В:

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій просить суд забезпечити докази шляхом витребування з Дніпровського районного УП ГУНП у м. Києві матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0002739 (складених 15.08.2021 співробітниками СОГ протоколу, опису місця події, пояснень осіб, незаконно проживаючих у квартирі за адресою АДРЕСА_1 ) для огляду.

Заява обґрунтована тим, що заявником до Дніпровського районного суду міста Києва буде подано позов про визнання недійсним договору дарування частини квартири від 02.10.2020. Заявник вважає головним доказом порушення прав його неповнолітньої дитини матеріали СОГ Дніпровського УП ГУНП, які необхідно витребувати для огляду в судовому засіданні. Заявник зазначає, що ОСОБА_5 - матір ОСОБА_1 зверталась до Дніпровського УП ГУНП з клопотанням про ознайомлення з матеріалами провадження, але відповіді не отримала, заявнику було відмовлено в задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, внесеними до ЄРДР за №0002739, отже подання такого доказу заявником є неможливим. Заявник вважає, що небажання співробітників Дніпровського УП ГУНП надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення наводить його на думку, що ці матеріали можуть бути приховані або знищені.

Вказана заява та додані до неї документи подані через систему «Електронний суд».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, заяву неповнолітньої ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2024 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 02 серпня 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Справу передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29 січня 2024 року.

У відповідності до частин 1-3 ст. 118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Заявник та особи, які можуть отримати статус учасників справи, в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення доказів, оцінивши наведенні заявником підстави для вжиття заходів забезпечення доказів, суд приходить до наступного.

За нормою ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин 1, 4 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суді. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Згідно ч.1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18, та у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/385/19.

Як убачається з долучених до заяви документів, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002739 закрито та постановою Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 відмовлено в ознайомленні з матеріалами вказаного провадження, оскільки він не є стороною останнього.

Посилання ОСОБА_2 на те, що небажання співробітників Дніпровського УП ГУНП надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення свідчить про можливість їх приховання або знищення, є припущеннями заявника.

За матеріалами заяви відсутні підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним ст.116 ЦПК України.

Згідно із ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю.

Відмовляючи в задоволенні даної заяви, судом також враховано, що заявник, як законний представник позивача, при пред`явленні позову, не позбавлений права звернутись до суду із заявою про витребування доказів з відповідним обґрунтуванням необхідності їх витребування з огляду на заявлені позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 84, 116, 118, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви неповнолітньої ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: