Справа № 454/2309/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Представник позивачки адвокат Пащук А.І. звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 32504,50грн. та судові витрати на користь позивачки.

В обґрунтування позову зазначає, що 13.09.2021р. Сокальським районним судом Львівської області визначено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2021р. і до дня повноліття, про що було видано судовий наказ №454/3406/21.

На підставі судового наказу відкрито виконавче провадження ВП №67180520.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку щодо сплати аліментів та станом на 05.05.2023року утворилася заборгованість у сумі 32504,50грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому враховуючи, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, а тому позивачка має право на отримання від відповідача неустойки в розмірі, передбаченому законодавством та не більше ніж 100 відсотків заборгованості по аліментах.

Ухвалою від 30.05.2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (виклику) сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно дост.76ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогамист.81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ході судового розгляду встановлено, що на підставі судового наказу Сокальського районного суду Львівської області від 13.09.2021 року з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач неналежним чином не виконує покладений на нього судом обов`язок по сплаті аліментів на утримання дітей, внаслідок чого відповідно до розрахунку державного виконавця заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по сплаті аліментів за період з вересня 2021 року по травень 2023 року становить 32504,50 грн.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне з цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши її загальну суму.

Звертаючись до суду із даним позовом позивачем розраховано неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, яка складає 75120,18грн., однак з урахуванням, що пеня не може перевищувати 100% заборгованості тому просить стягнути пеню в розмірі 32504,50 грн.

При цьому, відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 19.01.2022 року в справі № 711/679/21 також зроблено висновки про необхідність розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць, оскільки якщо при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня.

Тож Верховний Суд зробив висновок, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Таким чином судом встановлено, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, який доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надав, а тому позивачка має право на отримання від відповідача неустойки в розмірі, передбаченому законодавством.

Згідно з частинами першою-третьою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

В постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Разом з тим наявний у матеріалах справи розрахунок пені, наданий позивачкою, обчислений невірно з огляду на таке.

Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182, частина перша статті 200 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Встановлене частиною першою статті 196 СК України правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

Із наданого позивачкою розрахунку пені по аліментах на суму 75120,18грн., вбачається, що таке нарахування за період:

- 13.09.2021р. по 20.05.2023р. у розмірі 10678,74грн.;

- 13.10.2021р. по 20.05.2023р. у розмірі 17925,86грн.;

- 13.05.2022р. по 20.05.2023р. у розмірі 11916,42грн.;

- 13.07.2022р. по 20.05.2023р. у розмірі 9967,62грн.;

- 13.09.2022р. по 20.05.2023р. у розмірі 7986,88грн.;

- 13.11.2022р. по 20.05.2023р. у розмірі 6038,08грн.;

- 13.01.2023р. по 20.05.2023р. у розмірі 4089,28грн.;

- 13.02.2023р. по 20.05.2023р. у розмірі 3098,91грн.;

- 13.03.2023р. по 20.05.2023р. у розмірі 2204,38грн.;

- 13.04.2023р. по 20.05.2023р. у розмірі 1214,01грн.;

Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з порушенням вимог ст. 196 СК України а тому суд не погоджується з ним у повній мірі, оскільки позивачкою не враховано той факт, що відповідач допустив заборгованість по аліментах лише за певні місяці, що свідчить про добросовісність його поведінки в частині сплати щомісячних аліментів платежів а наданий розрахунок включає суму заборгованості за весь період.

Як вбачається із розрахунку державного виконавця по заборгованості зі сплати аліментів в якому не проводилось стягнення аліментів ОСОБА_2 за наступні періоди: вересень жовтень 2021р., травень 2022р., липень 2022р., вересень 2022р., листопад 2022р., січень травень 2023р., тому саме за ці періоди слід нараховувати пеню.

Таким чином нарахування неустойки необхідно проводити наступним чином:

- вересень 2021р. (1736,38грн. х 30днів х 1%) 520,91грн;

- жовтень 2021р. (3064,25грн х 31день х 1%) 94грн.;

- травень 2022р. (3194,75грн х 31день х 1%) 990,37грн;

- липень 2022р. (3194,75грн. х 31день х 1%) 990,37грн;

- вересень 2022р. (3194,75грн. х 30днів х 1%) 958,42грн.;

- листопад 2022р. (3194,75грн. х 30днів х 1%) 958,42грн.;

- січень 2023р. (3194,75грн. х 31день х 1%) 990,37грн;

- лютий 2023р. (3194,75грн. х 28днів х 1%) 894,53грн;

- березень 2023р. (3194,75грн. х 31день х 1%) 990,37грн;

- квітень 2023р. (3194,75грн. х 30днів х 1%) 958,42грн.;

- травень 2023р. (3194,75грн. х 31день х 1%) 990,37грн;

Всього на загальну суму 10192,46грн.

Суд також зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобов`язань платником аліментів.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 10192,46грн., за таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки заданою категорією справ позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на підставі ч.1ст.141ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного та ст. 196 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за несплату аліментів у розмірі 10192 (десять тисяч сто дев`яносто дві)грн. 46коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн. 20коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Л. Ю. Фарина