ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1285/21Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В.
Провадження № 22-ц/817/447/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу № 606/1285/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2024 року (постановлену суддею Мельник А.В.) про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого Теребовлянським районним судом Тернопільської області 31 жовтня 2022 року, на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року в справі №606/1285/21 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №44 від 17 березня 2008 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що зобов`язання за кредитним договором №44 від 17 березня 2008 року припинилися в добровільному порядку поза межами виконавчого провадження після погашення заборгованості безпосередньо стягувачу, а також після прощення частини боргу стягувачем, у зв`язку із домовленістю сторін. Вважає, що добровільно виконав рішення суду, в зв`язку із чим у нього відсутній обов`язок перед стягувачем.

Просив суд визнати виконавчий лист № 606/1285/21, виданий Теребовлянським районним судом Тернопільської області 31 жовтня 2022 року, на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заборгованість за кредитним договором згідно рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року у справі №606/1285/21 погашена поза межами виконавчого провадження, оскільки сплачувалась іншими особами в касу банку, а також у зв`язку із прощенням боргу в розмірі 3458.88 доларів США. Однак, суд першої інстанції не досліджував квитанції про сплату боргу та не встановлював, ким сплачувався кредит, а також не встановлював, чи кошти сплачувались банку добровільно, чи в примусовому порядку через рахунок органу ДВС.

На думку апелянта вищевказані обставини свідчать про доведеність добровільного виконання рішення суду поза межами виконавчого провадження, внаслідок чого обов`язок припинився, на підставі ст.432 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним просить ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати виконавчий лист № 606/1285/21 виданий Теребовлянським районним судом Тернопільської області 31 жовтня 2022 року, на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року, таким, що не підлягає виконанню.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Сторони, повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Крім того, 08 квітня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від ОСОБА_2 та представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» Данилевич А.Б. надійшли заяви про розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року в справі №606/1285/21 позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №44 від 17 березня 2008 року в розмірі 38503.52 долари США, з яких: 35044.64 долари США заборгованість за основним боргом, 3458.88 доларів США - 3% річних за простроченим основним боргом.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» 15591.44 грн сплаченого судового збору.

На примусове виконання вказаного судового рішення, 31 жовтня 2022 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області видано виконавчі листи про стягнення заборгованості та судового збору.

За виконавчим листом щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору у розмірі 15591.44 грн стягнення відбулось у повному розмірі у процесі примусового виконання у виконавчому провадженні №70378292. Стягнуто також виконавчий збір та мінімальні витрати виконавчого провадження, у зв`язку з чим 11 липня 2023 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (т.2 а.с.66-зворот).

Щодо виконання виконавчого листа у справі №606/1285/21 про стягнення заборгованості за кредитом, то 23 листопада 2022 державним виконавцем Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70402330 на підставі зазначеного виконавчого листа (т.2 а.с.100-101).

22 червня 2023 року державним виконавцем винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП №70402330 з Гусятинського відділу ДВС до Теребовлянського відділу ДВС.

05 січня 2024 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк», у якій висловив бажання сплатити у добровільному порядку заборгованість, поза межами виконавчого провадження, у сумі 30566.26 доларів США та у зв`язку із складним фінансовим становищем просив списати шляхом прощення йому боргу пеню в сумі 1700 доларів США та 3% річних в розмірі 3458.88 доларів США (т.2 а.с.83).

Згідно листа за вих.№ЕЛ-4797/55/5.8-05/2024 Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 22 січня 2024 року після розгляду заяви ОСОБА_2 банк повідомив останнього, що заява розглянута та вирішено не застосовувати до ОСОБА_2 як позичальника та майнового поручителя ОСОБА_3 3% річних, інфляційні втрати, передбачені ст.625 ЦК України, та пеню за порушення грошового зобов`язання за кредитним договором №44 від 17 березня 2008 року, які стягнуті відповідно до рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2011 року у справі №2-301/11 (пеня 1700.00 дол.США), та рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року у справі №606/1285/21 (3% річних 3458.88 дол. США), всього на суму 5158.88 дол. США, за умови сплати останнім до 29 лютого 2024 року всієї суми заборгованості основного боргу за Кредитним договором №44 від 17 березня 2008 року у розмірі 30566.26 дол.США (т.2 а.с.87).

На погашення боргу за кредитним договором №44 від 17 березня 2008 року здійснено ряд платежів. Так, 15 лютого 2024 року згідно квитанції №420 сплачено в касу банку 10566.30 дол. США; 16 лютого 2024 року згідно квитанції №320 сплачено в касу банку 1000.00 дол. США; 16 лютого 2024 року згідно квитанції №620 сплачено в касу банку 10000.00 дол. США. Платником/ініціатором у квитанціях зазначено ОСОБА_2 (т.2 а.с.88-89).

Згідно листа АТ «Державний ощадний банк» від 21 лютого 2024 року, вих.№55/5.8-05/19481/2024, станом на 21 лютого 2024 року заборгованість за кредитним договором № 44 від 17 березня 2008 року погашена в повному обсязі (т.2 а.с.102).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.

Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001.

У справі, яка переглядається апеляційним судом, встановлено, що сплата заборгованості та прощення частини боргу ОСОБА_2 відбулося у період, коли виконавче провадження №70402330 на підставі виконавчого листа у справі № 606/1285/21 було відкрите та перебувало на виконанні у відділі ДВС.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сплата заборгованості та часткове прощення боргу відбулося у відкритому виконавчому провадженні, що не може слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Закінчення виконавчого провадження, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, який правомірно видано, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в розумінні частини 2 статті 432 ЦПК України.

З огляду на викладене та враховуючи принцип обов`язковості виконання рішень суду, беручи до уваги, що виконання рішення суду є складовою частиною «судового розгляду», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Доводи апелянта про те, матеріалами справи доведено добровільне виконання поза межами виконавчого провадження рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року в справі №606/1285/21 колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами справи встановлено протилежне. Крім цього, правове значення у даній справі має добровільне погашення боржником боргу у відсутності відкритого виконавчого провадження. Натомість в даній справі виконання відбулося при наявності відкритого виконавчого провадження. Таким чином виконання рішення суду при наявності відкритого виконавчого провадження може бути підставою для його завершення, а не для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними, викладеним у заяві про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 22 квітня 2024 року.

Головуючий О.З. Костів

Судді: Б.О. Гірський

Н.М. Храпак