ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2254/24 Справа № 229/8197/23 Суддя у 1-й інстанції - Гонтар А.Л. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М. Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 229/8197/23 за заявою Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 14 грудня 2023 року, постановлену у складі судді Гонтар А.Л.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року В/Ч НОМЕР_1 звернулась до Дружківського міського суду з заявою про встановлення факту смерті особи.

В обґрунтування заяви зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 сержант ОСОБА_1 загинув під час виконання бойового завдання, за даним фактом проведено службове розслідування. Під час проведеного службового розслідування було встановлено, що 22 листопада 2022 року під час безпосереднього зіткнення з противником та обстрілу з різних видів артилерійського озброєння з боку Збройних Сил Російської Федерації в районі населеного пункту Спірне Бахмутського району Донецької області сержант ОСОБА_1 отримав вибухову травму та вогнепальні осколкові поранення. Травми виявилися несумісними з життям.

Відповідно до акту про настання смерті сержанта ОСОБА_1 №43 від 19.12.2022, складеного в присутності свідків старшого сержанта ОСОБА_2 та сержанта ОСОБА_3 , причиною смерті встановлено: вибухова травма, вогнепальні осколкові поранення. Травми виявилися несумісними з життям. У зв`язку з вогневим впливом противника тіло сержанта ОСОБА_1 з поля бою евакуювати не вдалося.

Відповідно до Витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частинні) від 02.12.2022 №337 сержанта ОСОБА_1 , з 28 листопада 2022 року увільнити від займаних посад та зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошеними померлими, або до дня яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

18 грудня 2022 за вих. № 2/604 до ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено сповіщення про зникнення ОСОБА_1 безвісти для інформування матері військовослужбовця ОСОБА_4 .

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2362 від 30 грудня 2022 року Про підсумки службового розслідування стосовно загибелі сержанта ОСОБА_1 , вважати загибель сержанта ОСОБА_1 , заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 такою, що настала під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації на території Донецької області.

Листом №3-1244 від 06.05.2023 відомості про загибель ОСОБА_1 направлені до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) з метою повідомлення рідних загиблого - його матері ОСОБА_4 .

Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини можливе лише за наявності свідоцтва про смерть особи або рішення суду про визнання військовослужбовця безвісти відсутнім або оголошення його померлим (встановлення факту смерті).

Відсутність за вищенаведених обставин тіла загиблого ОСОБА_1 унеможливлює проведення генетичного дослідження та оформлення документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Сержант ОСОБА_1 перебуває у матеріально-правових та юридичних відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 - обліковується у списках особового складу військової частини, за фактом (у зв`язку із загибеллю) у частині не перебуваючи, відповідно, відомості про кількісний та якісний склад військової частини не відповідають дійсності, спотворюються дані про боєздатність підрозділу.

Просять встановити факт смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на території, на якій введено воєнний стан. Днем смерті ОСОБА_1 вважати 22 листопада 2022 року.

Ухвалою Дружківський міський суд Донецької області від 14 грудня 2023 року заяву військової частини НОМЕР_1 , заінтересована особа ОСОБА_4 про встановлення факту смерті залишено без розгляду.

Роз`яснено заявникові право на звернення до суду повторно після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Не погодившись з зазначеною ухвалою Війська частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначили, що судом не взято до уваги положення ст.317 ЦПК України, де зазначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території , на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси). Вважає, що суд першої інстанції невірно трактував та необґрунтовано застосував норму ст.316 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, були повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, надали заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що згідно проведеного службового розслідування сержант ОСОБА_1 загинув під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до акту про настання смерті сержанта ОСОБА_1 №43 від 19.12.2022, складеного в присутності свідків старшого сержанта ОСОБА_2 та сержанта ОСОБА_3 , причиною смерті встановлено: вибухова травма, вогнепальні осколкові поранення. Травми виявилися несумісними з життям. У зв`язку з вогневим впливом противника тіло сержанта ОСОБА_1 з поля бою евакуювати не вдалося.

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (про стройовій частинні) від 02.12.2022 №337 сержанта ОСОБА_1 , з 28 листопада 2022 року увільнено від займаних посад та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошеними померлими, або до дня яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

18 грудня 2022 за вих. №2/604 до ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено сповіщення про зникнення ОСОБА_1 безвісти для інформування матері військовослужбовця ОСОБА_4 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №2362 від 30 грудня 2022 року визнано загибель сержанта ОСОБА_1 , заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 такою, що настала під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних Сил Російської Федерації на території Донецької області.

Листом №3-1244 від 06.05.2023 відомості про загибель ОСОБА_1 направлені до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) з метою повідомлення рідних загиблого його матері ОСОБА_4 .

Залишаючи без розгляду заяву Військової частини НОМЕР_1 про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний стан чи надзвичайний стан, суд першої інстанції виходив з того, що із вказаною заявою можуть звернутись тільки фізичні особи - близькі родичі загиблого, оскільки встановлення даного факту спрямоване на виникнення та реалізацію особистих та майнових прав фізичних осіб як членів сім`ї загиблого військовослужбовця.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з даним висновком, з огляду на наступне.

Частинами першою, другою статті4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.п.3, 5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.п.8, 9 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати, її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

З метою запровадження спрощеного порядку встановлення фактів народження або смерті особи в межах території, на якій діє воєнний чи надзвичайний стан, Законом України від 01 липня 2022 року №2345-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи в умовах воєнного чи надзвичайного стану та на тимчасово окупованих територіях» (далі Закон) внесено зміни, зокрема у ЦПК України та викладено в новій редакції статтю 317 «Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України».

З огляду на правову природу згаданого Закону зміни у цивільному процесуальному законодавстві були необхідні, оскільки частина території України опинилась або певний час перебувала під тимчасовим контролем військових країни-агресора, а деякі міста знаходились та знаходяться в облозі майже від початку 2022 року. Весь цей час фіксуються чисельні випадки загибелі цивільного населення на тимчасово не контрольованих територіях, що за наявних обставин не могли бути належним чином задокументовані. Так само на контрольованих чи заблокованих армією держави-агресора територіях мають місце факти народження дітей, які внаслідок активних бойових дій не могли бути оформлені належним чином.

Враховуючи викладене, положення статті 317 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту народження або смерті особи (цивільного населення, а не військовослужбовців) на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, що за наявних обставин не могли бути належним чином задокументовані.

У той же час, положеннями ст.ст.43, 46 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Законодавство не визначає суб`єктів, які мають право звернутися до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Тому при вирішенні цього питання слід виходити із загальних правил цивільного судочинства, закріплених ст.4 ЦПК України, згідно з якою кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана з захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Так, пунктом 2 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, під терміном безвісно відсутній військовослужбовець слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими (пункт 6 Порядку).

Також військовослужбовці мають право на отримання додаткової винагороди згідно з постановою КМУ від 28 .02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Таким чином, сім`ям безвісно відсутніх військовослужбовців, до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми, або оголошення померлими, здійснюється виплата щомісячного грошового забезпечення, що може мати наслідком незаінтересованість їх у зміні правового статусу відсутньої особи.

Крім того, в абзаці 7 частини 3 статті 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що загиблий (померлий) військовослужбовець виключається із списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) з наступної після загибелі (смерті) дня, військовослужбовець визнаний у встановленому законом порядку безвісно відсутнім або оголошений померлим, - з дня набрання законної сили рішенням суду.

Системне тлумачення вищевказаних норм права дає підстави виснувати, що військова частина може звернутися до суду із заявою про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення померлим, а не про встановлення факту його смерті, зазначивши: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Саме з цих підстав, на переконання колегії. і повинен був відмовити суд у задоволенні заяви ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно із статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Дружківського міського суду Донецької області від 14 грудня 2023 року зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2024 року Військовій частині НОМЕР_1 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 14 грудня 2023 року.

Таким чином, з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 14 грудня 2023 року - змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складено 18 квітня 2024 року.

Головуючий суддя: О.В. Агєєв