Справа №568/1836/23
Провадження №2/568/74/24
11 березня 2024 р. м.Радивилів
Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді Делалової О.М., за участю секретаря судового засідання Мельничук Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, -
20.12.2023 року приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.12.2019 року о 01.05 год. на вул. О.Невського в м. Радивилів, Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 2104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та пошкоджено електроопору належної ПАТ «Рівнеобленерго» повітряної лінії електропередач ПЛ 0,4 кВ від ТП №9 Магістраль №3 «вул. К.Маркса», чим завдано майнової шкоди в розмірі 5 540, 70 грн., яку відповідачем не відшкодовано.
Ухвалою судді від 25.12.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач двічі в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання, причин свого неприбуття не повідомляв, будь - яких заяв чи клопотань, відзиву до суду не направив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.12.2019 року серії ДПР 18 № 090403, ОСОБА_1 15.12.2019 року о 01.05 год. на вул. О.Невського в м. Радивилів, Дубенського району Рівненської області, керуючи автомобілем ВАЗ 2104, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, а також було пошкоджено електроопору. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 5).
Згідно постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.02.2021 року (справа № 568/1773/19), провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з закінченням строку протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення.
Згідно пояснень ОСОБА_1 від 15.12.2019 року, встановлено, що 15.12.2019 року близько 01.05 год. останній керував своїм автомобілем ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. О.Невського в м. Радивилів, в напрямку до нічного магазину «24», щоб забрати своїх друзів. В автомобілі він їхав один. Він їхав зі швидкістю приблизно 40км./год.. Не доїжджаючи до перехрестя Невського Кременецька, біля будинку центру зайнятості, він відчув глухий звук в передній частині автомобіля з правої сторони і його різко потягнуло вправо, в результаті чого він не впорався з керуванням, здійснив наїзд на бордюр і здійснив наїзд на стовп електроопори. В результаті чого, він пошкодив свій автомобіль і стовп електроопори. В результаті ДТП він не отримав тілесних ушкоджень, медичної допомоги не потребує. Алкогольних напоїв до ДТП і після ДТП не вживав (а.с.7).
З акту фіксації пошкоджень майна № 491 від 15.12.2019 року, встановлено, що 15.12.2019 р. в м. Радивилів, по вул. О.Невського, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем ВАЗ 2104 та скоїв наїзд на електроопору №29 повітряної лінії електропередач ПЛ-0,4 від ТП №9 Магістраль №3 вул. К.Маркса, внаслідок чого опора зазнала пошкоджень. Для усунення виявлених пошкоджень / дефектів необхідно підключення та заземлення ПЛ з напругою 0,4 кВ для проведення робіт в охоронній зоні ЛЕП. Збирання залізобетонної опори ПЛ напругою 0,4 кВ з двома траверсами з кількістю штирків (гаків) до 5 . Заміна одностоякової залізобетонної опори ПЛ напругою до 1 кВ. Перетягування проводів А-16(25), АС -25, А-35, АС-35 на ПЛ напругою до 1 кВ. (а.с. 8).
Згідно довідки № 23/6745 від 09.09.2020 року загальна сума витрат на відновлення об`єкта (придбання матеріалів і вартості відновлювальних робіт) складає 5 540, 70 грн.(а.с. 9).
Згідно Локального кошторису на будівельні роботи № 4-1-1, загальна вартість відшкодування збитків по факту пошкодження опори №29 ПЛ 0,4 кВ Л-3 «вул. К.Маркса» від ТП 9 м. Радивилів, вул. О.Невського, Радивилівського району складає: 4617,25 грн., ПДВ 923,45 грн.
За місцем проживання відповідача, позивачем було направлено письмову вимогу за вих. № 35/362 від 27.12.2019 року про виконання зобов`язань щодо відшкодування підприємству відповідачем спричиненої шкоди в розмірі 5540, 70 грн. в добровільному порядку. Однак відповідачем шкоду не відшкодовано.
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено електроопору №29 ПЛ 0,4 кВ Л-3 «вул. К.Маркса» від ТП 9 м. Радивилів, вул. О.Невського Радивилівського, яка знаходилась на балансі АТ «Ревнеобленерго».
Таким чином, є доведеним факт пошкодження майна, належного позивачу.
Відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну відповідальність.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його невизнання, або порушення.
За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Встановлено, що транспортним засобом, за участю якого відбулась ДТП, керував відповідач.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (абзац другий частини 1 статті 1192 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Вартість виконання робіт щодо заміни пошкодженої опори склала 5540,70 грн., що підтверджується з акту фіксації пошкоджень майна № 491 від 15.12.2019 року та локальним кошторисом на будівельні роботи № 4-1-1.
Таким чином, понесення вказаних витрат та їх необхідність для відновлення пошкодженого майна доведена належними на допустимими доказами, а тому підлягає стягненню.
При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в п. 42 рішення "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року, в якому наголошується, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають достатньою мірою висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись, виходячи з обставин кожної справи (рішення ''Руїз Торійа проти Іспанії'' від 09.12.1994 року). Конвенція не гарантує захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантує захист прав конкретних та ефективних (рішення "Артіко проти Італії'' від 13.05.1980 року). Право може вважатися ефективним, тільки, якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (п. 33 рішення від 21.03.2000 року у справі "Дюлоранс проти Франції''; п.п. 32-35 рішення від 07.03.2006 року у справі "Донадзе проти Грузії").
Таким чином, суд констатує, що відповідачем не подано до суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму за вчинену протиправну дію.
Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки збитки, заподіяні відповідачем, до теперішнього часу у добровільному порядку не відшкодовані.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 18.03.2024р.
Суддя О.М. Делалова