ПОСТАНОВА

Іменем України

11 січня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/1775/23

провадження № 22-ц/4809/139/24

Кропивницький апеляційний суд в складі: колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мельніченко Віталій Андрійович

відповідач ОСОБА_2 .

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2023 року, у складі головуючого судді Шевченко І.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.

В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що перебував у шлюбі із відповідачем з 2009 року, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2022 було розірвано.

Від шлюбу мають двох дітей синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із відповідачкою.

Зазначав, що на підставі судових наказів з нього стягуються аліменти на утримання дітей по 1/4 частці його заробітку (доходів), що становить 1/2 (50%) його заробітку.

Посилається на те, що на даний час змінився його матеріальний стан.

Вказував, що він не має стабільного доходу, а з 21.03.2023 змінився його сімейний стан, оскільки він уклав шлюб з ОСОБА_5 , яка є вагітною та має на утриманні двох дітей синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначав, що його жінка не отримує стабільного доходу і перебуває на його утриманні.

Просить зменшити розмір аліментів на користь відповідачки на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили до повноліття сина ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_9 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судові накази, видані Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області від 02.01.2023 у справі 398/4148/22 та від 08.02.2023 у справі № 398/4149/22 відізвані.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 1 073,60 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Вважає, що позивач не надав доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Крім того вказує, що наявність у його дружини дітей від попереднього шлюбу не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання їх спільних дітей.

Також звертає увагу на те, що позивачем не доведено, що загальний сукупний розмір аліментів, які з нього стягуються, перевищує встановлений ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилається на те, що зменшення розміру аліментів призведе до неналежного забезпечення малолітніх дітей та буде суперечити їх інтересам.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи. У такому випадку судове засідання відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, надаючи оцінку зібраним у справі доказам, визначаючи юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2009 року, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2022 розірвано.

У період шлюбу народилися діти - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із відповідачем.

Згідно судового наказу від 02.01.2023, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області (справа № 389/4148/22) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подання заяви до суду, тобто з 28.11.2022 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Згідно судового наказу від 08.02.2023, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області (справа № 389/4149/22) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 його заробітку (доходу) щомісячно, з дня подання заяви до суду, тобто з 28.11.2022 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Вказані судові накази пред`явлені до виконання, на час розгляду справи заборгованість позивача по вказаним судовим наказам погашена.

Звернувшись із даним позовом до суду, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний та сімейний стан.

Суд першої інстанції дійшов висновку щодо обгрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 та стягнув з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття сина ОСОБА_8 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , а потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_9 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції і вважає, у правових висновках викладених у постанові Верховного СудуУкраїни від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13, зазначається, що «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів».

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів в даному випадку є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Колегія суддів виходить з того, що ст. 192 СК України дійсно передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст. 81 ЦПК України).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом (ч.1 ст. 84 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан у бік погіршення.

Позивачем доведено обставини, які мають значення для вирішення спору за ст. 192 СК України, зокрема, і те, що зміна його сімейного та матеріального становища вплинула на можливість виплачувати ним аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в раніше визначеному розмірі.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

За вище наведених обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам у справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для скасування судового рішення - відсутні, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 185 СК України батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, а тому відповідачка має право звернутися в суд щодо стягнення з батька дітей додаткових витрат на дитину згідно з нормами зазначеної статті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, судова колегія,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складання її повного тексту до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий О.Л. Дуковський

Судді Л.М.Дьомич

О.А.Письменний