Справа №351/624/24
Номер провадження №2/351/455/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

за участі секретаря - Том`юк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради, про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом Заболотівської селищної ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої залишилось спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії І-ІФ № 038799 від 20.09.2002р., площею 1,05 га, що розташована на території (Іллінецької сільської ради) Заболотівської селищної ради Коломийського району.

04.03.2024р. він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що державний акт на вказану земельну ділянку виданий на ім`я померлої після її смерті. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, ніхто крім нього не претендує на дану земельну ділянку.

Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,05 га, яка розташована на території (Іллінецької сільської ради) Заболотівської селищної ради, із призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії серії І-ІФ № 038799 виданого 20.09.2002р. на ім`я ОСОБА_2 ..

Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, справу розглядати без його участі.

Представник відповідача Заболотівської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов частково підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 038799 від 20.09.2002р. ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,0500 га в межах згідно з планом, що розташована на території Іллінецької сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до довідки Заболотівської селищної ради від 20.02.2024р. на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрвоана і проживала в АДРЕСА_1 із наступним складом сім`ї: ОСОБА_3 - онук. З дня смерті ОСОБА_2 в управління спадковим майном вступив ОСОБА_1 , який проводив похорон померлої матері. Заповіт від імені ОСОБА_2 у виконкомі Іллінецької сільської ради не посвідчувався.

Відповідно до архівного витягу з рішення одинадцятої сесії другого демократичного скликання Іллінецької сільської ради від 20.02.1996р. ОСОБА_2 була включена до Списку громадян с. Іллінці на роздержавлення земель КСП "Прут" на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки.

Рішенням Іллінецької сільської ради одинадцятої сесії другого демократичного скликання від 20.02.1996р. вирішено передати землі призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у власність.

Відповідно до довідки Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 04.03.2024 р. після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом сина померлої ОСОБА_1 .. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Першої Снятинської державної нотаріальної контори від 04.03.2024 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0500 га, що розташована на території Іллінецької сільської ради у зв`язку з тим, що державний акт на вказану земельну ділянку виданий на ім`я померлої ОСОБА_2 після її смерті.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 1 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95 паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно п. 6 вищевказаного Указу у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Пунктами 23,24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ передбачено, що судам потрібно мати на увазі, що згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності належала земельна частка (пай) площею 1,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території (Іллінецької сільської ради) Заболотівської селищної ради, на яку після її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 було видано державний акт на право приватної власності на землю. Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем належного їй на праві власності майна за законом став її син ОСОБА_1 , який у встановлений законом термін звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та вступив в управління спадковим майном, а отже вважається таким, що прийняв спадщину.

Атому, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території (Іллінецької сільської ради) Заболотівської селищної ради, в межах земельної ділянки площею 1,05 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 038799 від 20.09.2002р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 101/02, виданого на ОСОБА_2 ..

На підставі наведенного, ст. 158 ЗК України, ст.ст. 321, 328, 1216, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), що розташована на території (Іллінецької сільської ради) Заболотівської селищної ради, в межах земельної ділянки площею 1,05 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ІФ № 038799 від 20.09.2002р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 101/02, виданого на ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Ігор СЕГІН