Справа № 191/555/24
Провадження № 2-о/191/16/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Порошиної О.О.

за участю секретаря: Рибак М.П.

розглянувши згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2010 року було розірвано шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та 23 лютого 2010 року отримано свідоцтво про розірвання шлюбу від 23 лютого 2010 року, серії НОМЕР_2 видане відділом реєстрації актів цивільного стану по Синельниківському району Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 18.

Від шлюбу сторони мають дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 11 від 14 вересня 2010 року, місце реєстрації виконавчий комітет Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням росії на територію суверенної держави Україна вони були вимушені покинути свою домівку та виїхати за кордон. Де при реєстрації їх як біженців виникло питання чому в свідоцтві про народження дитини в графі громадянство батька відсутній запис. Та дитині було відмовлено в наданні статусу біженки.

Тому за внесенням змін до актового запису про народження доньки заявниця звернулась до Синельниківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою щодо внесення доповнень до актового запису про народження доньки ОСОБА_3 № 11 від 14.09.2010 року, а саме доповнити громадянство батька, де воно взагалі відсутнє на «громадянина України».

Проте отримала відповідь про відмову у внесенні вище зазначених доповнень. У своєму листі щодо відмови у внесенні доповнень до вищезазначеного актового запису Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначає, що під час реєстрації народження доньки вона не надала паспорт батька, яким би підтвердила його громадянство, про що є нібито відповідна відмітка в актовому записі про народження.

Відповідно для вирішення питання по суті, необхідна наявність паспорта «громадянина України», щоб підтвердить приналежність до даного громадянства на час народження доньки та за вирішенням даного питання Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було рекомендовано звернутися до суду, тому що, це можливо лише за наявності паспорта та заяви батька.

Заявниця зазначила, що після розірвання шлюбу, будь-який зв`язок з її колишнім чоловіком втрачено.

Факт громадянства ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , серії НОМЕР_1 від 15.10.2005 року, виданого 27.11.2007 року виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, в якому вказано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України.

Просить, встановити факт наявності громадянства України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час складання актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 11 від 14.09.2010 року, складеного виконавчим комітетом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 .

Зобов`язати Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ) внести зміни до актового запису № 11 від 14.09.2010 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного виконавчим комітетом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , вказавши в графі «громадянство батька» - «громадянин України».

Заявниця у судове засідання не з`явилася, однак до його початку, надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та можливість розгляду справи без її участі.

Заінтересована особа - начальник Синельниківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) С.Мельник до початку судового засідання, надала суду заяву про розгляду справи без участі представника відділу.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Процесуальні питання розгляду судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення регламентуються главою 6 розділу IV ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 , яка є громадянкою України, просить встановити факт наявності громадянства України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є батьком їхньої спільної доньки, оскільки в свідоцтві про народження серія НОМЕР_3 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого 14.09.2010 року виконавчим комітетом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідний актовий запис № 11, у графі «Батько» не зазначено громадянство ОСОБА_2 , що перешкоджає дитині, яка перебуває за кордоном отримати статус біженця.

На підтвердження факту наявності громадянства України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявниця надала суду копію свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 виданого повторно 27.11.2007 року виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до якого остання уклала шлюб з громадянином України, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в ст. Сариєво, Вязниківський район, Володимирська область, російська федерація, актовий запис № 04 від 15.10.2005 року.

Згідно інформаційного листа наданого начальником Синельниківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) С.Мельник - під час державної реєстрації народження доньки заявниці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю дитини ОСОБА_1 не було надано паспорту батька ОСОБА_2 , тому відомості про нього як батька дитини в актовому записі про народження дитини вказані на підставі свідоцтва про шлюб, а саме його прізвище, власне ім`я, по батькові та дата народження. На підставі п.12 підрозділу 2 Розділу II Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні від 18.10.2000 року № 52/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 року № 3307/5) та згідно п 2.16., п.2.16.8. Правил внесення змін до актових записів цивільного, стану , їх поновлення та анулювання 14.01.2011 року № 55/18793 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5) можливо внести доповнення в актовий запис про народження на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, якщо в актовому записі передбачено, але не зазначено громадянство батьків .

Пунктом 2.6 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання передбачено, що заявником подаються документи, необхідні для вирішення питання по суті, в даному випадку це документ (паспорт), який би підтверджував приналежність батька до певного громадянства на момент народження дитини. На сьогодні жодним документом громадянство батька не підтверджено.

Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано Законом України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 "Питання організації виконання Закону України "Про громадянство України", яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі-Порядок).

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадянство України» громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках. Громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України, спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи. Виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства Указом Президента України покладено на Державну міграційну службу України та її територіальні органи.

Статтею 3 зазначеного вище Закону встановлено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Згідно з вимогами ст.ст.6, 7 вказаного Закону громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України. Особа, яка народилася за межами України від осіб без громадянства, які постійно на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства іншої держави, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України, одному з батьків якої надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків або набула за народженням громадянство того з батьків, якому надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземця і особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства того з батьків, який є іноземцем, є громадянином України. Новонароджена дитина, знайдена на території України, обоє з батьків якої невідомі (знайда), є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Згідно з п.25 Порядку №215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 24 Порядку №215 визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка народилася до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент народження особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає: а) заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням; б) дві фотокартки (розміром 35 x 45 мм); в) один із таких документів: декларацію про відсутність іноземного громадянства - для осіб без громадянства; зобов`язання припинити іноземне громадянство - для іноземців. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є іноземці, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує надання особі статусу біженця чи притулку в Україні, - для іноземців, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні; декларацію про відмову особи, яка є громадянином Російської Федерації і зазнала переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності, від іноземного громадянства разом із документом, що підтверджує переслідування через політичні переконання (довідка Міністерства закордонних справ України, дипломатичного представництва чи консульської установи України, видана в установленому Кабінетом Міністрів України порядку), - для іноземців, які є громадянами Російської Федерації та зазнали переслідувань через політичні переконання у країні своєї громадянської належності; заяву про зміну громадянства - для іноземців, які є громадянами держав, міжнародні договори України з якими передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України; г) копію свідоцтва про народження або інший документ, що підтверджує факт народження особи на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

Пунктом 44 Порядку № 215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Статтею 9 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що, іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх клопотаннями прийняті до громадянства України. Умовами прийняття до громадянства України є: 1) визнання і дотримання Конституції України та законів України; 2) подання декларації про відсутність іноземного громадянства (для осіб без громадянства) або зобов`язання припинити іноземне громадянство (для іноземців); 3) безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років; 4) отримання дозволу на імміграцію; 5) володіння державною мовою або її розуміння в обсязі, достатньому для спілкування. Ця умова не поширюється на осіб, які мають певні фізичні вади (сліпі, глухі, німі); 6) наявність законних джерел існування. Ця умова не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні або притулок в Україні.

Проте, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт інформацію щодо предмета доказування, які б підтверджували, факт який заявник хоче встановити.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р., згідно з Положенням про порядок розгляду питань, зв`язаних з громадянством України, затвердженим Указом Президента України від 31.03.1992 року, для вирішення заяв про належність до громадянства України може бути представлено рішення суду про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту проживання на території України (а не будь-яке інше рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення).

Заявниця звернулася до суду, маючи намір встановити факт наявності громадянства України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є її колишнім чоловіком і батьком їхньої спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та внести зміни до актового запису № 11 від 14.09.2010 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного виконавчим комітетом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , вказавши в графі «громадянство батька» - «громадянин України».

На підтвердження зазначеного заявницею була надана лише копія свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 виданого повторно 27.11.2007 року виконкомом Старовишневецької сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до якого остання уклала шлюб з громадянином України, ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в ст. Сариєво, Вязниківський район, Володимирська область, російська федерація, актовий запис № 04 від 15.10.2005 року.

Будь-яких інших доказів заявниця суду не надала.

Отже, надані заявницею письмові докази не є безспірними доказами підтвердження факту наявності громадянства України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимоги заявниці не є доведеними, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав та доказів для відмови в задоволенні заяви.

Керуючись ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.258-259, 263-264, 265, 268, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Синельниківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя О. О. Порошина