Провадження № 2/557/80/2024
Справа № 557/2211/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 квітня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тишкуна П.В.

секретар судового засідання Гуменюк Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку

у с т а н о в и в:

1. Суть спору.

ОСОБА_1 звернувся до Гощанського районного суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй на праві приватної власності земельна належить ділянка з кадастровим номером :02:006:0263, розташована на території Гощанської селищної ради (колишньої Воскодавської сільської ради Гощанського району) Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.04.2014.

10.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки без зазначення серії та номеру, який зареєстрований у Державному реєстрі нерухомого майна і відповідно до якого земельна ділянка площею 1,75 га, кадастровий номер :02:006:0263, що розташована на території Воскодавської сільської ради Гощанського району Рівненської області, передана в оренду ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» на 7 років. Дія даного договору закінчилася 10.06.2021 року. Бажання укладати договір оренди на новий строк з відповідачем позивач не мала, про що письмово повідмила орендаря. Проте, відповідь на свій лист позивач не отримала.

На початку 2022 року ОСОБА_1 стало відомо, що ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ», в порушення вимог закону, було укладено в односторонньому порядку та зареєстровано додаткову угоду від 10.04.2019 року щодо договору оренди землі від 10.06.2014 року, відповідно до якої до Договору оренди внесено зміни в частині строку дії договору оренди землі і строку дії права оренди шляхом їх збільшення додатково на 7 років-тобто до 10.06.2028 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №327385194 від 29.03.2023 року вбачається, що право оренди на підставі цих угод було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 6744399, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер:152807842. При цьому факт реєстрації не підтверджує волевиявлення позивача на укладення цієї угоди.

Позивач вказує, що відповідач використовує належну їй на праві власності земельну ділянку без достатніх на те правових підстав, всупереч її волі і реєструючи додаткові угоди, порушує її права як власника на вільне розпорядження та користування належним їй майном.

ОСОБА_1 посилаючись на порушення відповідачем вимог ЦК України, Земельного Кодексу України та Закону України «Про оренду землі», з огляду на відсутність з її боку волевиявлення на укладення будь яких додаткових угод з ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ», те що строк дії договору оренду від 10.06.2014 року закінчився, вважає, що між нею та відповідачем відсутні орендні правовідносини, а тому просить зобов`язати відповідача ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» повернути належну їй на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером :02:006:0263, яка розташована на території Гощанської селищної ради (колишньої Воскодавської сільської ради Гощанського району) Рівненської області, скасувати державну реєстрацію права оренди ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» на вказану земельну ділянку, з одночасним припиненням права оренди.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву

Ухвалою суду від 31 січня 2024 року підготовче судове засідання було відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача, щодо якого відсутні відомості про ознайомлення щодо часу та місця розгляду справи. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача оригінал додаткової угоди.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року вирішено здійснювати заочний розгляд справи.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Андріюк С.М. не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданої заяви позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві і просив його задовольнити. Не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» в судове засідання не з`явився, будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

3. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 1, 75 га, кадастровий номер :02:006:0263, розташована на території Гощанської селищної ради (колишньої Воскодавської сільської ради Гощанського району) Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.04.2014, а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №25840936. З цього ж Витягу вбачається, що 20.08.2014 на вказану земельну ділянку зареєстровано право оренди за ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ».

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.03.2023 № 327385194 вбачається, що 20.08.2014 на підставі рішення державного реєстратора Гощанського районного управління юстиції, індексний номер 15280842 від 20.08.2014 зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТзОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» на підставі договору оренди землі від 10.06.2014. Строк 14 р. Дата закінчення дії: 10.06.2028?з автоматичним продовження дії договору. Орендодавець ОСОБА_1 Земельна ділянка площею 1,75 га.

Згідно додаткової угоди, складеної 10.04.2019, було внесено зміни до Договору оренди від 10.06.2014 в частині строку дії договору оренди землі і строку дії права оренди шляхом їх збільшення додатково на 7 років-тобто до 10.06.2028 року.

Позивач заперечує факт укладання даної додаткової угоди. На підтвердження цього представник позивача подав суду копію адвокатського запиту до ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» від 15.12.2023 №34-173/21, у якому він просив відповідача надати оригінал вказаної додатковою угоди з метою проведення судової почеркознавчої експертизи підпису його довірителя.

Згідно з ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

Згідно з ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно з ч. 1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі, а статтею 18 цього Закону передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

За змістом статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд.

Частиною 1 ст.148-1 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди.

В силу ч.1 ст.30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

З доводів сторони позивача судом встановлено, що додаткову угоду до договору оренди землі від 10.06.2014 позивач не укладала та не підписувала, оскільки такого наміру не мала, інших осіб на її укладення та підписання не уповноважувала, істотні та інші умови вищевказаної угоди з нею, як з власником земельної ділянки, не узгоджувались.

Відповідач не спростував вищевказані доводи позивача та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування договірних правовідносин з позивачем, предметом яких є належна останньому на праві власності земельна ділянка.

Згідно з ч. 4 ст.81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів).

У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Відповідач ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» не надав витребуваний судом за клопотанням сторони позивача оригінальний примірник спірного правочину. Таким чином, вжиті заходи щодо витребування оригінального примірника вищевказаного правочину виявилися безуспішними і сторона позивача була позбавлена можливості клопотати про проведення почеркознавчої експертизи документа, оскільки для її проведення необхідний його оригінал.

За таких обставин відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що оспорюваний правочин не було укладено 10.04.2019, як і не доведено відповідачем обставин укладення такого правочину.

Також, суд зазначає, що ч.1 статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

Позивач заперечує факт підписання додаткової угоди до договору оренди землі, отримання нею будь-яких пропозицій від відповідача щодо укладення такого правочину та погодження між сторонами його істотних умов.

У позивача відсутній примірник додаткової угоди до договору оренди землі, за яким було внесено зміни до Договору оренди від 10.06.2014 в частині строку дії договору оренди землі і строку дії права оренди шляхом їх збільшення додатково на 7 років-тобто до 10.06.2028 року. Разом з тим вжиті позивачем заходи щодо його отримання були безуспішними.

З огляду на те, що позивач стверджує про не укладення додаткової угоди до договору оренди землі та на відсутність у неї, як власника, відповідного примірника такого правочину, а відтак на переконання суду саме на відповідача покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення додаткової угоди до договору оренди землі.

Згідно з ч. 4 cт. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, згідно з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору в мотивувальній частині судового рішення.

Окрім того, Великою палатою Верховного Суду зазначено, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця.

З урахуванням того, що відповідач ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» не надав оригінал додаткової угоди до договору оренди землі №б/н від 10.06.2014, суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для визнання неукладеною додаткової угоди до договору оренди землі №б/н від 10.06.2014 щодо належної позивачу земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0263.

Встановивши, що спірна додаткова угода до договору оренди позивачем не підписувалася, тобто не є укладеною, суд вбачає, що власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення правочину в мотивах негаторного позову та виходячи з дійсності змісту правовідносин, які склалися у зв`язку з фактичним використанням земельної ділянки.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що вищевказаний правочини є неукладеним, строк дії договору оренди закінчився 10.06.2021, а відповідач ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» не довів у встановленому законом порядку правомірності користування належною позивачу земельною ділянкою та надалі продовжує нею користуватися, чим порушує його права на користування та розпорядження належним йому майном, а відтак існують підстави для зобов`язання відповідача повернути позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку.

При вирішенні позовної вимоги про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Державна реєстрація речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно абц. 1 ч. 3 ст.10 вказаного Закону реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно; відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом.

Згідно положень п.2, 3 ч. 1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява подана неналежною особою або подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом.

Таким чином, до кола повноважень реєстратора входить перевірка повноважень особи заявника, дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження.

Відповідно до положень ч. 2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень « у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про право оренди земельної ділянки за ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ», які не ґрунтуються на укладених договорах оренди землі, порушує права та законні інтереси позивача на користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом передання її в оренду іншим особам, то ефективним способом захисту порушених прав позивача є скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку за відповідачем, що забезпечить реальне відновлення порушених прав.

Разом з тим, скасування державної реєстрації певних речових прав, запису про їх реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є способом захисту права позивача на спірну земельну ділянку від його порушення іншою особою, за якою зареєстроване право щодо оренди.

VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позов задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в розмірі 2147,20 грн. з відповідача.

Окрім того, згідно вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представником позивача до позовної заяви було долучено ордер серії ВК №1113954 виданий на підставі договору про надання правової допомоги 173/21, що був укладений 22.12.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатом Андріюком С.М.

Також адвокатом Андріюком С.М. 16.04.2024 подано до суду детальний розрахунок судових витрат понесених ОСОБА_1 у цивільній справі за її позовом до ТОВ «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку у розмірі 7500 грн., а також докази таких понесених витрат, як то: акт виконаних робіт №2 до Договору на правничу допомогу №173/21 від 23.03.2024, договір №173/21 про надання правової допомоги від 22.12.2021 та додаткову угоду №2 до Договору про надання правової допомоги №173/21 від 22.03.2024, фіскальний чек від 22.03.2024 року про сплату позивачем 7500 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом установлено, що 22.12.2021 року позивачем ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Андріюк і партнери», було укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого була правова допомога в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором щодо представництва інтересів клієнта у судах всіх інстанцій. Згідно з п. 3.2 договору, клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар у розмірі та в строк, погоджені між ними.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що за правову допомогу, передбачену цим договором, Клієнт сплачує Адвокату винагороду у розмірі, визначеному додатковою угодою до даного Договору, який є його невід`ємною частиною, а п.4.2 Договору передбачено, що в ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за договором.

Додатковою угодою №2 до Договору про надання правової допомоги №173/21 від 22.03.2024 року передбачено, що на виконання пунктів 4.1 та 4.2 Договору про надання правової допомоги між сторонами №173/21 від 22.12.2021 за надану правову допомогу, Клієнт сплачує Адвокатському бюро винагороду в розмірі 7500 грн.00 коп. До додаткової угоди додається акт виконаних робіт.

З акту виконаних робіт №2 від 23.03.2024 року до договору на правничу допомогу №173/21 від 22.12.2021 вбачається, що він був підписаний між АБ «Андріюк та партнери» та ОСОБА_1 і сторони погодили, що роботи передбачені договором №173/21 від 22.12.2021 року, а саме: ознайомлення з документами та правовий аналіз (14.12.2023, час виконання 2 год., вартість 1000 грн), складання позовної заяви (14.12.2023, час виконання 3 год., вартістю 2000 грн), складення адвокатського запиту та направлення стороні відповідача (15.12.2023, час виконання 50 хв., вартість послуги 500 грн.), представництво інтересів в суді з урахуванням складення клопотань (15.12.2023, вартість послуги 4000 грн.) виконано якісно в повному обсязі і у строк, згідно з умовами договору.

Згідно фіскального чеку №1 від 22.03.2024 року ОСОБА_1 було сплачено Адвокатському бюро «Андріюк та партнери» на підставі договору про надання правничої допомоги №173/21 від 22.12.2021 року, кошти в сумі сім тисяч п`ятсот грн.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Дослідивши надані представником позивача докази, суд вважає, що стороною позивача подано докази, які повною мірою підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат. Суд не вбачає, що розмір судових витрат є завищеним. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не має права втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 витрати пов`язані з правничою допомогою у розмірі 7500 грн

Керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 141, 142, 211, 258, 263-265, 273, 280-283, 354 Цивільного процесуального кодексу України суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,75 га, кадастровий номер :02:006:0263, що розташована на території Гощанської (Воскодавської сільської ради) селищної ради Рівненського району Рівненської області.

Скасувати державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» на земельну ділянку площею 1,75 га, кадастровий номер :02:006:0263, що розташована на території Гощанської (Воскодавської сільської ради) селищної ради Рівненського району Рівненської області, з одночасним припиненням права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» щодо земельної ділянки площею 1,75 га, кадастровий номер :02:006:0263 (номер запису про інше речове право 6744399, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 15280842).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕНДКОМ СИМОНІВ» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендком Симонів», адреса вул. Зарічанська, буд. 34, офіс. 2, місто Хмельницький, Хмельницька область, .

С у д д я П.В.Тишкун