Провадження №: 2-ві/755/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м. Києва, в складі: головуючого судді - Коваленко І.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В., подану у межах розгляду цивільної справи за заявою Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про розшук боржника у цивільній справі № 755/20287/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкування та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в:

19.02.2024 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В., яка обґрунтована тим, 25.01.2024 року до суду подане подання державного виконавця Кидонь Є.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, у якому виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України до виконання зобов`язань покладених на неї згідно виконавчого листа № 755/20287/21 виданого 30.03.2023 року Дніпровським районним судом міста Києва «визначити час спілкування ОСОБА_1 з його неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом застосування будь-яких доступних каналів телекомунікаційного зв`язку кожних понеділка, середи та суботи протягом однієї години з урахуванням графіку та режиму дня дитини». Судом було грубо порушено його права на захист та справедливий суд. 15.02.20224 року позивачем отримано ухвалу від 31.01.2024 року, у якій містяться обставини, що не відповідають матеріалам справи та сфальсифіковані судом. Суд вийшов за межі розгляду подання та вдався до виправдання невиконання боржником ОСОБА_2 ухвали про забезпечення позову, викрив обставини справи та виконавчого провадження, чим грубо порушив ЦПК України та фактично надав підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними. Враховуючи вище викладене, у сторони позивача виникає обґрунтований сумнів у безсторонності та об`єктивності судді за наявності вказаних обставин справи, грубого порушення ЦПК України та суб`єктивного фактору затягування розгляду касаційної скарги позивача на рішення Київського апеляційного суду винесеного колегами колегії суддів всупереч практики Верхового суду та діючих законів України та його неминучого впливу на колегію суддів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024 вирішення питання про відвід судді Марфіної Н.В. передано судді Коваленко І.В.

Згідно з ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, відповідно до ст.ст. 3, 10 ЦПК України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Перевіривши наведені у заяві підстави для відводу головуючого у справі, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки не вбачається будь-яких підстав для відводу, визначних ст. 36-37 ЦПК України, а також - процесуальних порушень у діях судді Марфіної Н.В., з огляду на наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Якщо заяву про відвід подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування. Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу.

Отже, за умовами ч. 5 ст. 39 ЦПК України, з огляду на підстави застосування відводу, а саме: у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, заявник не звільнений від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи з метою встановлення обставин, які є підставами для звернення з заявою про відвід, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача ОСОБА_1 . про відвід судді Марфіної Н.В., оскільки доводи та міркування, викладені у заяві про відвід, зводяться до незгоди із ухваленим у даній справі процесуальним рішенням, відтак не можуть слугувати підставою для відводу головуючого судді. Разом з цим, позивачем не наведеного жодного обґрунтованого доводу, який би зумовлював подальший розгляд справи суддею Марфіної Н.В. та свідчив би про наявність підстав для відводу головуючого судді у даній цивільній справі.

З огляду на вищевикладене, заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В., подану у межах розгляду цивільної справи за заявою Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про розшук боржника у цивільній справі № 755/20287/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкування та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини - є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 38-40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Марфіної Н.В., подану у межах розгляду цивільної справи за заявою Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про розшук боржника у цивільній справі № 755/20287/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкування та вихованні дитини, визначення способів участі батька у вихованні дитини - відмовити.

Цивільну справу за заявою Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) про розшук боржника - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: