Справа № 204/4770/18
Провадження № 6/204/171/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шпортько Світлани Іванівни, про визнання судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

8 березня 2024 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Шпортько Світлани Іванівни, про визнання судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року по справі № 204/4770/18, провадження № 2-н/204/122/18, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначено, що 23 липня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з нього аліменти на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 03 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. 13 серпня 2018 року державним виконавцем Другого Правобережного ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра ПМУ МЮ (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного судового наказу. Проте, про наявність судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року та виконавчого провадження з його примусового виконання, йому нічого відомо не було, оскільки з 2013 року він не проживає у місті Дніпрі. Лише 20 січня 2024 року під час зупинення його авто патрульною. Поліцією, інспектором повідомлено про те, що згідно з постановою ВДВС його тимчасово обмежено у праві керування транспортним засобом до погашення заборгованості зі сплати аліментів. Після чого, його представник ознайомився з матеріалами справи № 204/4770/18 за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів, та встановив, що в даній заяві було навмисно вказано місце його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , за яким він вже давно не проживає. Такі дії, ОСОБА_3 призвели до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, а також до порушення його прав, у зв`язку з обмеженням у праві керування транспортним засобом, оскільки встановлення такого обмеження позбавляє його основного законного джерела засобів для існування. Оскільки, судовий наказ було видано помилково, заявник звертається до суду з заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Дана заява на розгляд судді Дубіжанській Т.О. згідно з Розпорядженням Керівника апарату суду від 15 березня 2024 року, передана 15 березня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні даної заяви, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за заявою ОСОБА_4 було винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 03 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а також судові витрати в дохід держави у розмірі 176 грн. 20 коп.

Як зазначає представник боржника у своїй заяві, про наявність вказаного судового наказу ОСОБА_1 стало відомо лише 20 січня 2024 року. Як на підставу звернення до суду з даною заявою зазначає те, що за вказаною стягувачем адресою він давно не проживає, а тому вказаний наказ було видано судом помилково.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України, суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяють на дві групи: 1) матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання); 2) процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Проте, всупереч зазначеним нормам законодавства, заявником не зазначено жодних обставин, які б вказували на наявність правових підстав для визнання судового наказу від 23 липня 2018 року виданим Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-2284/2011, таким, що не підлягає виконанню. Його твердження щодо помилкової видачі судового наказу не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим кодексом.

З урахуванням викладеного, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність, суд приходить до висновку, що заява представника ОСОБА_1 адвоката Шпортько Світлани Іванівни про скасування судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року по справі № 204/4770/18, провадження № 2-н/204/122/18, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 13, 76-81 173, 258-261, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Шпортько Світлани Іванівни, про скасування судового наказу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2018 року по справі № 204/4770/18, провадження № 2-н/204/122/18 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська