Провадження № 2/537/455/2024
Справа № 537/412/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2024 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Хіневич В.І., за участю секретаря судового засідання Бакай М.С., представника позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 , про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи яка потерпіла від злочину,
Так, 18.04.2023 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 знаходилася на вулиці біля паркану свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де між нею та рідним братом її чоловіка ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин раптово виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 штовхнула ОСОБА_6 , в результаті чого останній впав на землю, а коли почав підводитися на ноги, то ОСОБА_2 підняла із землі камінь та кинула його в ОСОБА_6 , попавши ним в область голови останнього, від чого потерпілий впав на землю. Після цього ОСОБА_7 підвівся та почав іти в бік ОСОБА_2 . Тоді ОСОБА_2 підняла із землі той самий камінь та кинула його в бік ОСОБА_6 , попавши в ліву частину обличчя потерпілого, від чого останній впав на землю та більше не підводився. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, перелому правої скроневої і лобної кісток, перелому верхньої стінки правої орбіти, які утворилися від дії тупих предметів не менше ніж від одного удару, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Потерпілому ОСОБА_8 , заподіяні тілесні ушкодження, з якими потерпілий госпіталізований до КНМГІ «ЛІЛ «Кременчуцька», де він знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.04.2023 по 05.05.2023. Вартість лікування склала 26 630,48 гри, з яких 24 138,48 грн підлягають стягненню до місцевого бюджету, 2 492,00 грн - до Державного бюджету України.
Витрати на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодовані.
14.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, місце та час слухання справи була повідомлена належним чином, правом на подання відзиву не скористалася.
Враховуючи, що відповідач, яка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подала та з урахуванням клопотання представника позивача, суд вирішив на підставі ст. 280 ЦПК України, провести судовий розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши представника позивача, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.
Згідно вироку, судом було встановлено, що 18.04.2023 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 знаходилася на вулиці біля паркану свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де між нею та рідним братом її чоловіка ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин раптово виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 штовхнула ОСОБА_6 , в результаті чого останній впав на землю, а коли почав підводитися на ноги, то ОСОБА_2 підняла із землі камінь та кинула його в ОСОБА_6 , попавши ним в область голови останнього, від чого потерпілий впав на землю. Після цього ОСОБА_7 підвівся та почав іти в бік ОСОБА_2 . Тоді ОСОБА_2 підняла із землі той самий камінь та кинула його в бік ОСОБА_6 , попавши в ліву частину обличчя потерпілого, від чого останній впав на землю та більше не підводився. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови, перелому правої скроневої і лобної кісток, перелому верхньої стінки правої орбіти, які утворилися від дії тупих предметів не менше ніж від одного удару, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до листа Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.06.2023 року за № 01-16/1019547, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні у КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» з 19.04.2023р. по 05.05.2023р.
Вартість лікування склала 26 630,48 гри, з яких 24 138,48 грн надійшли з місцевого бюджету, 2 492,00 грн - з Державного бюджету України (НСЗУ).
Фінансування КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» здійснюється НСЗУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 2638-Е223-Р000. Кошти перераховуються НЗСУ безпосередньо на рахунок лікарні.
Згідно Закону України «Про медичні гарантії» та договору 2638-Е223-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, лікарні відшкодовано вартість лікування потерпілого ОСОБА_3 за рахунок коштів Національної служби здоров`я України.
В добровільному порядку вказані кошти не відшкодовані.
Згідно зі ст. 1191 ЦК України держава, Автономна республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають права зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України (ч.3 ст. 1206 ЦК України).
Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 (надалі Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.
Пунктом 4 Порядку вказано, що стягнені в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховується до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Відповідач ОСОБА_2 добровільно не відшкодувала витрати на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 ..
Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах вказаного кримінального провадження був залишений без розгляду.
Відтак, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого, котрий перебував на стаціонарному лікуванні з вини ОСОБА_2 - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ (замовник) та КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, дані кошти в сумі 2 492,00 грн необхідно стягнути з ОСОБА_2 та зарахувати до Державного бюджету України, а кошти в сумі 24 138,48 грн. - до місцевого бюджету Кременчука.
На підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судовий збір підлягав сплаті за п. 1.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 3028,00 грн.
З огляду на вищезазначене, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 3028,00 грн
Керуючись ст. 1166, 1191, 1206 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279,280-282 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву заступника керівника Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Національної служби здоров`я України, Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_2 , про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 3028 ,00 грн.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя В.І. Хіневич