СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1631/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Єросової І.Ю.,

при секретарі судових засідань Шило М.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, пр-т.Берестейський, 97), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом у якому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 до досягнення дитиною 14-ти річного віку та зобов`язати відповідача не чинити дій як особистого так й із залученням та за допомоги будь-яких інших осіб щодо зміни місця проживання та перебування дитини.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 р. позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.10.2023 р. відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Призначено у справі підготовче засідання.

У підготовчому засіданні відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивовано перебуванням наразі у провадженні Голосіївського районного суду м.Києва позову, заявленого відповідачем ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Вказані обставини є підставою для зупинення судом провадження у справі на підставі п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України.

У підготовчому засіданні позивач заперечує проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 07.02.2022 р. відкрито провадження у справі (ун.№752/2177/22) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації про відібрання дитини.

05.04.2023 р.ухвалою Голосіївського районного суду м.Києвазакрито підготовче провадження та призначити справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю до судового розгляду по суті.

Частинами 1 та 2 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.12.2021 р. в справі N 761/33089/20 (провадження N 61-18470св21) зазначено, що тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

Згідно з висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 14.02.2022 р. в справі N 357/10397/19 (провадження N 61-5752сво21), метою зупинення провадження у справі згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1ст. 251 ЦПК Українисуд не може посилатись на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Оскільки із поданого клопотання не убачається об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, та наявні в матеріалах даної справи докази надають можливість вирішити справу по суті, в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 253, 261, 263 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, пр-т.Берестейський, 97), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визначення місця проживання малолітньої дитини, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.Ю. Єросова