Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/4037/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді - Довгого І.І.,

за участю секретаря судових засідань - Мигаль Н.Ф.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Для отримання спадщини звернувся до нотаріальної контори, однак було повідомлено, що у зв`язку з воєнним станом, спадкові реєстри закриті та порадили звернутися після закінчення воєнного стану. Через деякий час позивач дізнався, що відповідач на себе оформив право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . При зверненні знову до нотаріуса було відмовлено, оскільки був пропущений строк для прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду. ОСОБА_1 вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин і просить визначити йому додатковий строк в два місяці з часу набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини.

13.02.2024 року від відповідача надійшов відзив, яким позов ОСОБА_1 не визнає повністю, оскільки після широкомаштабного вторгнення військ російської федерації в Україну позивач опинився в окупації в м. Маріуполь, з якої вийшов тільки 17 березня 2022 року. Коли приїхав в будинок матері, то там був ще один брат, ОСОБА_5 , який також, рятуючи родину від обстрілів, приїхав в с. Стрільськ Сарненського району Рівненської області. Під час поминання матері брати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , вирішили відмовитися від своїх часток спадщини на користь позивача. Згодом ОСОБА_5 повернувся додому на Чернігівщину. Приблизно в травні 2022 року, коли знову обговорювали питання спадщини, позивач відмовився від своє частки спадщини, оскільки успадкував усе майно після смерті батька, від часток на яке відмовилися інші двоє братів. ОСОБА_5 заявою відмовився від свої частки в спадщині після смерті матері, яку долучено до спадкової справи, а позивач обіцяв звернутися, але цього не зробв, тим самим підтвердив свою відмову від прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позов підтримав та пояснив, що після початку війни приїхав старший брат з м. Маріуполь та інший брат ОСОБА_7 з Чернігівської області. Коли зібралися разом, то менший брат ОСОБА_7 завів розмову щодо поділу материної хати. Позивач висловив свою позицію, що хоче мати 1/3 частину даного будинку. Брати сказали, що вони відмовилися від будинку в якому зараз він проживає і який ОСОБА_6 будував з батьком, бо після повернення з армії з ним проживав. Документи на спірний будинок були в позивача, бо він за ним дивився після смерті матері. Коли старший брат попросив документи, то йому надав їх для оформлення спадщини. ОСОБА_8 казав, що оформить і 1/3 буде за позивачем. Неодноразово цікавився у відповідача чи оформив спадщину, а він казав, що все добре та ще оформлюється. Від чужих людей дізнався, що будинок оформлений на брата і тому мусив звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав повністю, просить задовольнити. Пояснив, що деякий час реєстри були закриті і нотаріуси не приймали заяви від громадян. Позивач вірив відповідача, що той все оформить і позивачу буде 1/3 частина спадщини. Відповідно до законодавства нотаріус мав повідомити всіх спадкоємців і залучити їх. Зі сторони позивача не було подано відмови від спадщини.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав. Пояснив, що перший раз спілкувалися брати за спадщину в лютому. Другий раз спілкувалися вже в травні. ОСОБА_9 нагадали, що двоє братів відмовилися від батькового будинку на його користь, хоча він мав власний будинок в с. Любиковичі, де і проживав. Від позивача ніхто не приховував, що оформлюється майно, бо брав довідки для цього в сільській раді.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо позову та пояснив, що після смерті моєю матері першою чергою спадкоємців були сини: ОСОБА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Під час похорону матері брати не обговорювали питання спадщини, маючи намір це зробити після сороковин. 24 лютого 2022 року почалось широкомасштабне вторгнення військ російської федерації та відповідач з родиною опинився в оточенні окупаційних військ, з якого вийшов тільки ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прибувши в с. Стрільськ застав в батьківський хаті свого молодшого брата ОСОБА_10 , який рятуючи свою родину від обстрілів, також приїхав в село. Під час поминання мами, брати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вирішили відмовитесь від своїх часток спадщини на користь позивача, тому що він з родиною залишився без житла, Після того як ЗСУ відігнали війська РФ з Чернігівщини, ОСОБА_5 з родиною повернувся додому, а відповідач залишився жити в батьківській хаті один, бо дружина з невісткою та онуками виїхали за кордон заробляти кошти на життя, а син мобілізувався добровольцем до ЗСУ. Десь у травні 2022 року брати знов зібрались в селі Стрільськ для обговорення питання спадщини матері. Позивач, обговорюючи це питання, відмовився від своєї частки спадщини, тому що у 2010 році після смерті батька, ОСОБА_11 , він успадкував усе майно, яке тому належало. Відповідач та молодший брат ОСОБА_5 , відмовились від своєї частини спадщини на користь позивача. Молодший брат, ОСОБА_5 , також відмовився від своєї частки спадщини після смерті матері на користь відповідача і написав відповідну заяву. Наприкінці травня 2022 року відповідач подав заяву приватному нотаріусу про прийняття спадщини. До своєї заяви також додав заяву брата ОСОБА_5 , який відмовився від своєї частини спадщини. Позивач під час неодноразових бесід обіцяв особисто звернутись до нотаріуса з заявою про відмову від своєї частини спадщини на користь позивача. Наводячи у якості доказів, які обґрунтовують поважність пропуску строку для прийняття спадщини, позивач не навів у якості доказу відомості до якої саме нотаріальної контори він звертався з заявою про прийняття спадщини. Якби позивач дійсно звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то нотаріус у відповідності до вимог чинного законодавства, завів би спадкову справу попри відсутності доступу до Спадкового реєстру, а у разі відмови у вчиненні вказаної нотаріальної дії, виніс би постанову відповідно до вимог ст.49 Закону України « Про нотаріат», а тому позовні вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 не містить в собі підстав та доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, бо позивач, будучи обізнаним про порядок звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тривалий час цього не робив, свідомо пропустивши встановлений для цього строк.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 07.02.2022 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Соколовської М.В. №499/01-16 від 13.09.2023 року ОСОБА_1 повідомлено про пропущення встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73936317 від 13.09.2023 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , 25.05.2022 року заведена спадкова справа №69312806 та 16.12.2022 року видано свідоцтво про право на спадщину НСЕ 646836.

Згідно довідки № 13/10-347 від 01.03.2023 року, виданої Стрільським старостинським округом №10 Сарненської міської ради встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на день смерті була зареєстрована та проживала одиноко за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріуса з відповідною заявою щодо оформлення спадкових прав до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 лише 13 вересня 2023 року. З урахування постанови КМУ №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року строк прийняття спадщини продовжено до 10 місяців.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи вимогу про визначення особі такого додаткового строку, суд досліджує наявність та поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому потрібно виходити з того, що поважними є причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як усне повідомлення нотаріуса про те, що закриті спадкові реєстри у зв`язку з воєнним станом.

Оскільки належних доказів, у відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивачем до суду надано не було, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 (зареєстрованого: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 16 квітня 2024 року.

Суддя