Справа № 452/1018/24
УХВАЛА

19 квітня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Галина В.П.,

секретар судового засідання Задорожна В.Б.,

розглянувши у порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сендеги Тараса Романовича про забезпечення позову, -

встановив:

17.04.2024 року ОСОБА_2 , через свого представника - адвоката Сендегу Т.Р., подав до Самбірського міськрайонного суду Львівської області заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, транспортні засоби, грошові кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах, що належать ОСОБА_3 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Самбірським РВ УМВС України у Львівській області 02.09.1997 року, РНОКПП НОМЕР_2 ), в межах ціни позову 2 078 756 грн. 33 коп.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, встановлених законом.

Перевіривши дану заяву, суд встановив, що її подано без дотримання вимог, встановлених ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, встановлено зміст і форму заяви про забезпечення позову.

Пунктами 2, 6, 7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

- повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

- інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як видно із поданої до суду заяви, така не в повному обсязі містить вищевказані дані, а саме: не вказано місце проживання чи перебування позивача (заявника), його реєстраційний номер облікової картки платника податків (дані, що вказані в заяві про забезпечення позову як РНОКПП, в позові вказані як дані паспорта, наведена розбіжність підлягає конкретизації). Також відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно вимог ч.3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Беручи до уваги наведену норму слід зазначити, що з урахуванням долучених до позову документів невідомо, чи має позивач (заявник) зареєстроване в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майно, що знаходиться на території України. Також відсутні дані щодо його громадянства.

Ч. 1 ст. 157 ЦПК України визначено, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Враховуючи викладене, всі необхідні дані підлягають конкретизації.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява про забезпечення позову не в повному обсязі містить усі необхідні дані, зокрема: у заяві не вказано місце проживання чи перебування позивача (заявника), його реєстраційний номер облікової картки платника податків (дані, що вказані в заяві про забезпечення позову як РНОКПП, в позові вказані як дані паспорта, наведена розбіжність підлягає конкретизації); відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не зазначено, чи має позивач (заявник) зареєстроване в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майно, що знаходиться на території України, вказане не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, тому така заява підлягає поверненню заявнику.

Окрім цього, позивачу слід роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.151, 153, 258-260, 352 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання.

Ухвала суду складена та підписана 19.04.2024 року.

Суддя