КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6062/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Київ

Справа № 758/10930/22

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Головчак М.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22.08.2018 у справі № 758/11884/17, які стягуються з відповідача на користь неї на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно на 15 000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позову вказала, що з 05 жовтня 2013 року позивач з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08.08.2022 у справі № 758/3012/22.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22.08.2018 у справі № 758/11884/17 стягнуто з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 3000 грн.

Позивач зазначає, що з часу ухвалення рішення розмір витрат на утримання дітей значно збільшився, відповідач має постійний дохід, зареєстрований як фізична особа-підприємець, що свідчить про те, що його майновий стан достатній для сплати аліментів у більшому розмірі, ніж встановлено рішенням суду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визначених рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22.08.2018 у справі № 758/11884/17.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 6000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили у даній справі.

Іншу частину позовних вимог залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що малолітні діти потребують належного навчання відповідно до їх віку, повноцінного харчування, лікування. Крім того, серед потреб дітей є також: забезпечення їх якісним одягом та взуттям, оплата додаткових занять, придбання підручників, сплати платежів для потреб класу, відвідування спортивних секцій. Зазначала, що її молодший син ОСОБА_5 , відвідує дитячий садок, а в 2023 навчальному році піде до школи, що також потребує додаткових витрат на утримання дитини, належної підготовки до навчання у школі, додаткових витрат на підготовку до навчання, тощо. На підтвердження цього позивачка надала скриншоти перерахування коштів за вказані зайняття, а тому висновок суду про те, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що раніше встановлений обсяг аліментів не покриває витрат на дитину, не відповідає дійсності та спростовується долученими доказами.

Зазначає, що всі ці потреби забезпечує позивач самостійно, оскільки аліменти розміром 3000 грн. на двох дітей, один з яких вже є дитиною шкільного віку, а інший в наступному навчальному році йде до школи, особливо з урахуванням динаміки цін зокрема і на продукти харчування у 2022 році, не відповідають навіть витратам на харчування дітей, не враховуючи інші, необхідні для їх розвитку речі. На підтвердження своїх витрат на дітей, позивач долучила до матеріалів позовної заяви лише частину письмових доказів за останній час, що підтверджується роздруківками прин-скаринів з доказами сплати, квитанціями, фіскальними та товарними чеками на придбання необхідних для утримання дітей товарів, однак всупереч вказаному суд першої інстанції помилково зазначив про те, що на підтвердження збільшення витрат на дітей позивач не надала жодних доказів.

З урахуванням того, що позивачкою підтверджено той факт, що співмірним та доведеним розміром аліментів на утримання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 2014 р.н. слід збільшити до 7500 грн. на кожну дитину, рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог на зазначену суму є таким, що не відповідає приписам ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що на даний час сума аліментів не покриває витрат, пов`язаних з нормальним та гармонійним розвитком і вихованням дітей, а також у збільшенні потреб з віком. Однак на підтвердження вказаного не надала суду жодного доказу, даних щодо її матеріального стану або значного погіршення її матеріального стану позивачем суду не надано. Разом з тим, суд критично поставився до аргументів відповідача, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, оскільки це не підтверджено належними та допустимими доказами.

Суд посилався, що збільшений розмір аліментів, які просить позивач, не є співмірним розміру прожиткового мінімуму для дитину віком від 6 до 18 років. Разом з тим, з урахуванням, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, змінився вік дітей, а відповідно зросли потреби у забезпеченні їх необхідним для проживання. Отже, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів врахував те, що після ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає.

З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд першої інстанції, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище сторін, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, дійшов висновку про те, що розмір стягуваних аліментів на двох дітей підлягає зміні з 3000 грн. щомісячно на 6000 грн. щомісячно.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, з 05 жовтня 2013 року позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Подільського районного суду міста Києва від 08 серпня 2022 у справі № 758/3012/22.

Від шлюбу вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти сторін проживають разом з матір`ю.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 у справі № 758/11884/17 стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі 3000 грн.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до частин першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, статтею 192 СК України передбачено можливість збільшення раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з вищенаведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

У постанові Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі № 303/369/20 (провадження № 61-17250св20) зазначено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення присуджених аліментів з 3000 грн. щомісячно на 15 000 грн. щомісячно, позивач посилалась на те, що після ухвалення Подільським районним судом міста Києва рішення від 22.08.2018 року по справі № 758/11884/17, відповідач 07 серпня 2019 року придбав машиномісце в напівпідземному паркінгу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 , а 07 травня 2020 року придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта від 25.11.2020 року № 234131327.

Отже, після ухвалення рішення Подільського районного суду міста Києва від 22.08.2018 року по справі № 758/11884/17 про стягнення аліментів, матеріальний стан відповідача значно покращився.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.11.2022 року № 314371461 вбачається, що:

- квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 30,8 кв.м., яка складається з однієї кімнати, з 07.05.2020 року належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, серії № 07/12/99 від 07.12.2017 року, укладеного між ТОВ «АЛП» та ОСОБА_6 ;

- машиномісце в напівпідземному паркінгу № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 , загальною площею 13,9 кв.м., з 07.08.2019 року належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу машиномісця, серії № 1231 від 07.08.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бугаєнко Т.В.

У відзиві на позовну заяву від 02.03.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки наведені у позовній заяві доводи не доводять покращення матеріального стану ОСОБА_2 .

Зазначав, зокрема, що позивачем не надано жодного доказу щодо отримуваного доходу відповідачем та його розміру. Квартира АДРЕСА_2 була придбана матір`ю відповідача ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 07/12/99 від 07.12.2017 року. 24 лютого 2020 року на підставі договору про відступлення права вимоги та переведення боргу за договором купівлі-продажу майнових права №07/12/99 від 07 грудня 2017 року право вимоги за договором купівлі-продажу майнових прав були передані ОСОБА_2 . Щодо набуття у власність машиномісця, то кошти на його придбання були отримані відповідачем у позику від ОСОБА_8 , що підтверджується договором позики, наявним в матеріалах справи. Тому, наведені позивачем доводи не доводять покращення матеріального становища відповідача. Крім того, відповідач бере участь у вихованні неповнолітнього сина від першого шлюбу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є дитиною з інвалідністю (ІІ група), та на утриманні відповідача знаходяться непрацездатні батьки.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 має повнолітнього сина від першого шлюбу - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має інвалідність з дитинства з ураженням опорно-рухового апарату (ІІ група інвалідності), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29 квітня 2004 року та довідкою до акту медико-соціальною експертною комісією серії 12 АВВ № 637456.

Як вбачається з виписки по картці/рахунку НОМЕР_4 і додатковим рахункам договору від 27.07.2017 року за період 01.02.2022 року по 01.02.2023 року, відповідач щомісяця здійснює грошовий переказ через додаток Приват24, одержувачем яких є ОСОБА_9 . Так, відповідач переказав сину ОСОБА_9 за лютий 2022 року - 2500 грн., за березень 2022 року - 2700 грн., за квітень 2022 року - 4030 грн., травень 2022 року -3500 грн., червень 2022 року - 3150 грн., липень 2022 року - 4100 грн., серпень 2022 року -4100 грн., вересень 2022 року - 4000 грн. жовтень 2022 року - 4400 грн., листопад 2022 року - 2400 грн., грудень 2022 року - 3200 грн., січень 2023 року - 3200 грн.

Як вбачається з договору № 07/19/99 купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 07.12.2017 року, укладеного між ТОВ «АЛП та ОСОБА_6 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_2 , продавець передав у власність покупця майнові права на об`єкт нерухомості, розташований за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 31,94 кв.м., вартістю 725 740 грн.

24 лютого 2020 року між ТОВ «АЛП» та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги майнових прав на користь ОСОБА_2

07 травня 2020 року на підставі вищевказаних правочинів квартира АДРЕСА_2 була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 .

На підставі договору купівлі-продажу машиномісця від 07 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бугаєнко Т.В., відповідачу ОСОБА_2 належить на праві власності машиномісце в напівпідземному паркінгу № НОМЕР_1 , розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 , загальною площею 13,9 кв.м.

Відповідно до договору позики від 05.08.2019 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , продавець передав, а позичальник прийняв у борг та у власність грошові кошти в розмірі 383 065, 67 грн., а позичальник зобов`язався повернути у гривнях в еквіваленті до 15 000 доларів США за офіційним курсом обміну, встановленого НБУ на дату фактичного повернення, позикодавцеві суму позики у термін до 31 грудня 2021 року.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців від 02.02.2023 року підприємницька діяльність ФОП ОСОБА_2 припинено.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що придбання 07.08.2019 року машиномісця в напівпідземному паркінгу № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 свідчить про покращення матеріального стану відповідача.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що кошти на придбання машиномісця в напівпідземному паркінгу отримані відповідачем у позику від ОСОБА_8 , колегія суддів відхиляє, оскільки договір позики від 05.08.2019 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено на умовах повернення, в терміни, визначених договором позики.

Статтею 1046 ЦК України, визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Оскільки відповідач мав зобов`язання здійснювати періодичні платежі щодо повернення суми позики у розмірі 383 065, 67 грн. в строк до 31 грудня 2021 року на умовах, визначених договором позики, що перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, то посилання відповідача цій частині є неспроможними.

При придбанні нерухомого майна відповідач зобов`язаний враховувати і свої батьківські обов`язки щодо утримання дітей в рівних частинах та забезпечення їм гідних умов проживання й розвитку.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Посилання у відзиві на позовну заяву на те, що відповідач має на утриманні матір ОСОБА_6 колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки відповідач у цьому ж відзиві вказує, що майнові права на квартиру за адресою АДРЕСА_3 придбані матір`ю за її особисті кошти. Відтак, посилання відповідача на те, що він утримує свою матір, при наявності у неї фінансової можливості придбати у власність нерухоме майно, вартістю 725 тисяч гривень, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Збільшуючи розмір аліментів, визначених за рішенням суду з 3000 грн. до 6000 грн., суд першої інстанції не у повному обсязі врахував вищезазначені вимоги законодавства, не звернув уваги на вищезазначені обставини та наявність в матеріалах справи достатніх доказів можливості відповідача сплачувати аліменти в більшому розмірі на усіх дітей , який має бути необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, пріоритетності забезпечення якнайкращих інтересів кожної дитини.

Крім того, на даний час змінився вік дітей, та відповідно зросли потреби у забезпеченні всім необхідним для їх належного утримання, розвитку та навчання.

З врахуванням встановлених обставин, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, пріоритетності забезпечення якнайкращих інтересів кожної дитини, відповідності моральним засадам суспільства, та зважаючи, на те що відповідач є працездатною особою, матеріальне становище якого покращилось, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та збільшення розміру аліментів на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначених рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22.08.2018 у справі № 758/11884/17, до 8000 грн. щомісячно.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги, що зводяться збільшення розміру аліментів на дітей до 15 000 грн. колегія суддів відхиляє, оскільки, позивач не надала доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти саме в розмірі 15 000 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум дітей віком до 6 років - 2272 гривні;для дітей віком від 6 до 18 років - 2883 гривні.

Поставивши перед судом питання про збільшення розміру стягуваних аліментів, позивач повинна довести обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, статтею 182 СК України, в тому числі, наявність та достатність у платника аліментів відповідного доходу.

Однак, пред`являючи позов про збільшення розміру раніше присуджених аліментів з 3000 грн. на суму у розмірі 15 000 грн. позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів того, що з часу встановлення відповідачу аліментних зобов`язань значно змінився матеріальний або сімейний стан (покращився) платника (відповідача) до того рівня, щоб він був спроможний сплачувати аліменти в розмірі 15 000 грн. щомісяця, або в одержувача аліментів погіршився майновий стан, виникли інші обставини, що відіграють суттєве значення в житті сторін чи їхніх дітей, що є підставою для збільшення розміру аліментів.

При цьому, сам по собі факт народження у позивача дитини в іншому шлюбі за відсутності інших доказів не дає підстав для висновку про погіршення матеріального становища одержувача аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував того, що діти потребують належного навчання відповідно до їх віку, повноцінного харчування, лікування, забезпечення їх якісним одягом та взуттям, оплата додаткових занять, придбання підручників, сплати платежів для потреб класу, відвідування спортивних секцій не можуть бути підставою для збільшення аліментів у розумінні положень ст. 192 СК України.

Витрати на оплату додаткових занять, лікування дітей, відвідування спортивних секцій в розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами, що викликані особливим обставинами ( хворобою дитини, розвитком здібностей тощо).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації.

Згідно з п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 року індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.

Відповідно до даних Державної служби статистики України, індекс інфляції за 2020 рік становив 105 %, за 2021 рік - 110%, за 2022 рік - 126,6 %, за 2023 рік - 105,5%.

Відтак, визначена рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року сума аліментів на даний період часу повинна бути більшою, з урахуванням передбаченої законом та рішенням суду індексації, однак позивачем не надано до матеріалів справи даних, яку суму складає розмір аліментів з урахуванням індексації, проведеної у 2020 - 2022 роках.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції не в повній мірі з`ясовано усі обставини, що мають значення для вирішення справи, то колегія суддів дійшла висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення суду в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 18 травня 2023 року - змінити в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 , виклавши другий та третій абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 за рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року у справі № 758/11884/17 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 3000 грн. щомісячно на 8000 ( вісім тисяч) грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення Подільського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року - залишити без змін.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Рейнарт І.М .