Справа № 645/7062/23
Провадження № 2-к/645/1/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді - Шарка О.П., секретаря судових засідань - Мухіна В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м.Харкова клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , про визнання рішення іноземного суду,що не підлягає примусовому виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою, в якій просить суд визнати в Україні рішення дільничного суду Дюссельдорфа від 12.05.2010 року, що ухвалене у справі про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили і яким розірвано шлюб, зареєстрований 08.08.1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис №553, заінтересована особа - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Клопотання обґрунтовано тим, що 08.08.1987 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб. 12.05.2010 року шлюбу розірвано рішенням дільничного суду Дюссельдорфа від 12.05.2010 року. Україна та Німеччина не уклали договору про правову допомогу, тому рішення суду визнається в Україні за принципом взємності.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06 лютого 2024 року призначено судовий розгляд клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , про визнання рішення іноземного суду,що не підлягає примусовому виконанню.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій просить розглядати клопотання без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив визнати рішення іноземного суду таким, що не підлягає виконанню.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надали суду заяву з проханням розглянути заяву клопотання у їх відсутність.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

З листа Міністерства Закордонних справ України №72/17-680-1762 від 08 червня 2011 року щодо практики визнання та виконання рішень іноземних судів на території Федеративної Республіки Німеччини вбачається, що за інформацією, отриманою посольством України у ФРН остання дотримується загальноприйнятої практики міжнародного права, а саме: в разі відсутності двосторонньої угоди з іноземною державою про взаємне визнання та виконання судових рішень, застосовується принцип взаємності. Враховуючи той факт, що ФРН уклала угоди про визнання та виконання судових рішень лише з 11 країнами (Швецією 1929 р., Італією 1936 р., Бельгією 1958р., Австрією 1959 р., Великобританією 1960 р., Грецією 1961 р., Нідерландами 1962 р., Тунісом 1966 р., Норвегією та Ізраїлем 1977 р., Іспанією 1983 р.), Посольством відзначається поширеність практики визнання німецькими судами рішень іноземних судів на підставі принципу взаємності.

Сутність принципу взаємності полягає у наданні особам іноземної держави певних прав чи певного правового режиму за умови, що особи країни, що їх надає, користуватимуться аналогічними правами або правовим режимом у визначеній іноземній державі. На сьогодні існують прецеденти визнання рішень судів Німеччини на території України, коли заявники, звертаючись з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення цієї країни, зазначають, що компетентні суди Німеччини виконують рішення компетентних українських судів. Таким чином, практика визнання рішень німецьких судів українськими судами, у свою чергу, має свій безпосередній вплив на визнання рішень судів України на території ФРН.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Пунктом 17 зазначено: не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу та ін.

Згідно ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, даних у п. 17 Постанови Пленуму від 24.12.1999 № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, шо мають юридичне значення: усиновлення: визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначних цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду (ч. 5 ст. 473 ЦПК України).

Судом встановлено, що Рішенням суду у сімейних справах Дільничного суду Дюссельдорфа від 12.05.2010 року (у сімейній справі 250 F 20/09, Федеративної Республіки Німеччини), розірвано шлюб, зареєстрований 08.08.1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис №553,

Дане судове рішення іноземного суду не оскаржувалось сторонами. набрало законної сили, що підтверджується апостилем за № 91Еа -31/15 від 29 січня 2015 року

Як встановлено, в Україні не ухвалювалося рішення у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і за тих самих підстав. Також у провадженні судів України немає порушеної справи у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і з тих самих підстав.

Визнання рішення іноземного суду в Україні необхідне заявнику для отримання у органах реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження про розірвання шлюбу між сторонами.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню

Враховуючи та керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 354, 471-473 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , заінтересована особа - Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , про визнання рішення іноземного суду,що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати в Україні Рішення суду у сімейних справах Дільничного суду Дюссельдорфа від 12.05.2010 року що ухвалене у справі про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили і яким розірвано шлюб, зареєстрований 08.08.1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , актовий запис №553.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: