ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/4817/15/24 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Хома М. В., Храпак Н. М.,
У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.
Заочним рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року позов задоволено.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Покотило Ю.В. подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
У зв`язку з наведеним просив заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Постановою Тернопільського апеляційного суду від 09 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року в частині відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, які надавались до квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 121.0 кв.м за період з 21 квітня 2020 року по 15 серпня 2022 року, змінено, зменшивши розмір стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відшкодування вказаних витрат з 49255.80 грн. до 12188.56 грн.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрати та трьох відсотків річних, відмовлено.

Вказана постанова Тернопільського апеляційного суду набрала законної сили 09 січня 2024 року.

22 січня 2024 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Покотила Ю.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи тим, що суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи не вирішив питання про розподіл судових витрат.

Частиною четвертою статті 270 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Апеляційний суд вважає за доцільне справу розглядати за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що ціна позову у даній справі становила 64541.41 грн. Судом апеляційної інстанції задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 на суму 12188.56 грн., що становить 19 % ціни позову.

Позивач ОСОБА_2 за розгляд справи в суді першої інстанції сплатив судовий збір в розмірі 992.40 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 23 серпня 2022 року (а.с.3).

Зважаючи на те, що позов задоволено частково, в силу статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам (19% від 992.40 грн.), що становить 188.55 грн.

Відповідач ОСОБА_1 за подачу заяви про перегляд заочного рішення сплатила судовий збір в розмірі 536.80 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 28 серпня 2023 року (а.с.150).

Також, відповідачка ОСОБА_1 за апеляційний розгляд даної справи сплатила судовий збір в розмірі 1488.00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 02 листопада 2023 року (а.с.194).

Зважаючи на те, що апеляційним судом позов задоволено частково, в силу статті 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідачки слід стягнути судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги пропорційно розміру позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено (81%), що становить 1640.08 грн.

Отже різниця між понесеними судовими витратами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропорційно задоволеним позовним вимогам становить 1451.53 грн. (1640.08 грн. - 188.55 грн.)

За таких обставин, колегія суддів вважає, що різницю судових витрат, понесених відповідачкою, пов`язані з сплатою судового збору за розгляд даної справи, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, понесені за розгляд даної справи в розмірі 1451 (одна тисяча чотириста п`ятдесят одна) гривня 53 копійки.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту додаткової постанови - 02 лютого 2024 року.

Головуючий: О.З. Костів

Судді: Н.М. Храпак

М.В. Хома