ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/976/24 Справа № 204/7878/22 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Лопатіної М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гайтан Катерини Олександрівни на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання права власності на грошові кошти та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС у Донецькій області, третя особа: ГУ Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання права власності на грошові кошти та зобов`язання вчинити певні дії (т. 1 а.с. 1-5), в обґрунтування якого посилався на те, що 18 листопада 2016 року під час виїзду з підконтрольної Україні території через КПВВ «Гнутове» були вилучені грошові кошти у сумі 1 718 000 грн з автомобіля марки «AUDI A8», яким він керував.

Дані кошти було вилучено та передано до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Донецькій області.

Вилученні грошові кошти позивачу позичив ОСОБА_2 на придбання будинку, даний факт підтверджується розпискою від 16 листопада 2016 року.

Грошові кошти було визнано безхазяйним майном та передано на рахунок держави.

Окрім того позивачем зазначено що постановою Донецького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року справа №221/9913/19 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Донецькій області, Волноваської ДПІ Волноваського Мангушського управління ГУ ДФС у Донецькій області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на грошові кошти та зобов`язання вчинити певні дії, яким в задоволенні позовних вимог було відмовлено встановлено, що «чинним законодавством не передбачено визнання права власності за позивачем у заявлений ним спосіб оскільки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли відносини щодо договору позики». Вказаною постановою встановлено, що вказані грошові кошти 25 листопада 2016 року об 11 годині 30 хвилин у приміщенні банківської установи «Райфайзен Банк Аваль» за адресою: Донецької області, м. Волноваха, вул. Центральна, буд. 14, заступником начальника управління АТО ГУУ ДФС у Донецькій області полковником податкової міліції В.І. Папенком до Волноваської ОДПІ передано поліетиленовий мішок в якому знаходяться грошові кошти, а саме 8 490 купюр номіналом 200 грн та 200 купюр номіналом 100 грн на загальну суму 1 718 000 грн.

Вважав що перебіг строків позовної давності починається з винесення рішення Донецьким апеляційним судом, тобто 07 грудня 2021 року.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд:

Поновити строк на подачу позовної заяви.

Винести рішення, яким визнати право власності на грошові кошти у розмірі 1 718 000 грн, які вилучено 18 листопада 2016 року з автомобіля марки «AUDI A8», яким керував ОСОБА_1 , його приватною власністю.

Зобов?язати ГУ ДІС у Донецькій області повернути ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1 718 000 грн, які вилучено 18 листопада 2016 року з автомобіля марки «AUDI A8», яким керував ОСОБА_1 .

Стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Донецькій області, третя особа: ГУ Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання права власності на грошові кошти та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено в повному обсязі (т. 2 а.с. 83-98).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Гайтан К.О. звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, просить суд рішення скасувати та ухвалити нове, який позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (т. 2 а.с. 105-109).

ГУ ДПС у Донецькій області скористалось своїм правом та подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення (т. 2 а.с. 168-174).

Інші учасники справи не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1-3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що дійсно згідно копії боргової розписки від 16 листопада 2016 року, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 у борг грошові кошти в сумі 1 800 000 гривень, які зобов`язується повернути в строк до 31 грудня 2018 року. 18 листопада 2016 року під час виїзду ОСОБА_1 з підконтрольній Україні території через КПВВ «Гнутове» в його автомобілі марки «AUDI A8», д.н.з. НОМЕР_1 представниками Державної прикордонної служби було виявлено грошові кошти в розмірі 1 718 000 грн. Дані грошові кошти було вилучено та передано до Волноваської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області. 21 листопада 2016 року начальник відділу прикордонної служби «Сартана» відібрав пояснення у ОСОБА_1 в ході яких останній, пояснив що не знає походження грошових коштів у сумі 1 718 000 грн, які було виявлено в його автомобілі. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 21 листопада 2016 року надали письмові пояснення, що в їх присутності ОСОБА_1 пояснив що виявленні в його автомобілі грошові кошти у розмірі 1 718 000 грн йому не належать. Позивачем ні при поданні позовної заяви, ні в судовому засіданні представниками позивача не надано належних доказів на підтвердження того, що 18 листопада 2016 року з його автомобіля було вилучено саме грошові кошти які були позичені йому ОСОБА_5 .

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно копії боргової розписки від 16 листопада 2016 року, складеної в м. Маріуполь, встановлено, що ОСОБА_1 , 1981 р.н., отримав від ОСОБА_2 1964 р.н., у борг грошові кошти в сумі 1 800 000 гривень, які зобов`язується повернути в строк до 31 грудня 2018 року (т. 1 а.с. 68 ).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0904 від 19 листопада 2016 року 18 листопада 2016 року о 17.00 годині в с. Пищевик на КПВВ «Гнутове» співробітниками ДФС ДПС України зведеною мобільною групою оглянуто автомобіль марки «AUDI A8», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 . Під час огляду вищевказаного автомобіля в багажнику виявлено поміж особистих речей відеокарти до персональних комп`ютерів чисельністю 10 штук, загальною вартістю 190 378 грн, які ОСОБА_1 намагався перевезти на тимчасово непідконтрольну територію України в м. Макіївка з метою передачі іншим особам для реалізації, чим порушив п.8.1. Розділу ХІІІ «Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажу (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-3 КУпАП (т. 1 а.с. 98-100).

20 листопада 2016 року начальником відділу прикордонної служби «Сартан» ОБПК «Сартана» складено акт опису грошових коштів номіналом 200 грн, кожна в кількості 200 шт. та номіналом 100 грн на загальну суму 1 718 000 грн, які було виявлено представниками Державної прикордонної служби в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 140-141).

21 листопада 2016 року начальник відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відібрав пояснення у ОСОБА_1 в ході яких останній, пояснив що не знає походження грошових коштів у сумі 1 718 000 грн, які було виявлено в його автомобілі (т. 1 а.с. 134-135).

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 21 листопада 2016 року надали письмові пояснення, що в їх присутності ОСОБА_1 пояснив що виявленні в його автомобілі грошові кошти у розмірі 1 718 000 грн йому не належать (т. 1 а.с. 136-139)

21 листопада 2016 року заступник начальника управління начальник управління першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області повідомив в.о. начальника Головного управління ДФС у Донецькій області про те, що співробітниками управління під час несення служби 21 листопада 2016 року близько 17 год. 25 хв. в с. Пищевик на КПВВ «Гнутове» при спробі проїзду на тимчасово не підконтрольну територію України, зупинено автомобіль марки «AUDI A8», д.н.з. НОМЕР_1 під керування ОСОБА_1 . В ході огляду автомобіля було виявлено грошові кошти на загальну суму 1 718 000 грн. Співробітниками управління встановлено що ОСОБА_1 не має ніякого відношення до виявлених грошей. Просили вирішити питання про постановку грошових коштів на облік як безхазяйного (т. 1 а.с. 132).

Згідно копії акту №1 опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 25 листопада 2016 року комісією у складі: заступника начальника ОДПІ начальника Амвросіївського Старабешівського відділення Житенка О.І., членів комісії начальника відділу погашення боргу ОСОБА_6 , головного державного ревізора - інспектора відділу погашення боргу ОСОБА_7 , головного інспектора відділу погашення боргу Шаповалової М.П., ст. о/у оперативного управління Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області Попова О.М., заступника начальника управління начальника першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькі області Папенка В.І., проведено опис грошових коштів на загальну суму 1 718 000 гривень (т. 1 а.с. 110-112).

25 листопада 2016 року Рішенням №1 про розпорядження безхазяйним майном в.о. начальника Волноваської ОДПІ Охрименко Г.А. розглянуто подання від 25 листопада 2016 року щодо майна, яке було взято на облік 25 листопада 2016 року, вирішено передати майно в сумі 1 718 000 грн до уповноваженого банку відповідно до пункту 1.2.1 Порядку розпорядження валютними цінностями, дорогоцінними металами, дорогоцінним камінням, що переходять у власність держави, з подальшою передачею у власність держави (т. 1 а.с. 55).

Актом прийому передачі грошових коштів від 25 листопада 2016 року об 11:30 годин у приміщенні банківської установи АТ «Райфайзен Банк Аваль» за адресою: Донецька область, м. Волноваха, вул. Центральна,14 заступником начальника управління - начальником першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області полковником податкової міліції В.І. Папенком до Волноваської ОДПІ передано поліетиленовий мішок, в якому знаходяться грошові кошти, а саме 8 590 купюр номіналом 200 грн та 20 купюр номіналом 100 грн на загальну суму 1 748 000 грн. Мішок опечатано раніше в присутності працівників контрольних служб та свідків, понятих, від яких отримано пояснення. Прийняв Начальник відділу погашення боргу Волноваської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області В.В. Дан в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 12).

28 листопада 2016 року році Заступник начальника начальник Амвросіївського- Старобешівського відділення Волноваської ОДПІ звернувся до в.о. голови Лебединської ради Самойлової Ю.М. з проханням повідомити податковий орган письмово про власника, або про особу яка загубила або розшукує грошові кошти, які знайдені співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області спільно з пограничною службою України в с. Пищевих на КПВВ «Гнутове» 21 листопада 2016 року при зупинці та огляді автомобіля (т. 1 а.с. 56)

28 листопада 2016 року році заступник начальника начальник Амвросіївського- Старобешівського відділення Волноваської ОДПІ звернувся до головного редактору ДКП «Редакція газети «Наше слово» з проханням розмістити оголошення для розшуку власника грошових коштів (т. 1 а.с. 57-58).

Листом від 28 листопада 2016 року №12285/10/05-33-17-13 заступника начальника ОДПІ начальника Амвросіївського Старобешівського відділення на ім`я начальника Волноваського ВП ГУ НП у Донецькій області, Волноваська ОДПІ повідомляє про знахідку, про що складено відповідний акт опису і попередньої оцінки керуючись вимогами Постанови КМУ від 25.08.1998 року №1340. Грошові кошти були знайдені співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області спільно з пограничною службою України в с. Пищевик на КПВВ «Гнутове» при зупинці автомобілю марки «AUDI A8», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 . У ході огляду автомобіля та подальших заходів встановлено, в автомобілі виявлені поліетиленові мішки в яких знаходяться грошові кошти, а саме: 8490 купюр номіналом 200 гривень та 200 купюр номіналом 100 гривень на загальну суму 1 718 000 грн. В подальшому співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не має ніякого відношення до виявлених грошей. Вказані грошові кошти було передано Волноваський ОДПІ, згідно чого було складено відповідний акт опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 25 листопада 2016 року. Згідно до п.1.2.1 «Порядку розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.1999 року №11, Постановою правління Національного банку України від 31.03.1999 року №153 податковим органом грошові кошти було передано до банку на відповідний рахунок. З метою встановлення власника грошових коштів Волноваська ОДПІ просить повідомити письмово у встановлені законодавством терміни інформацію чи зверталась будь яка особа із заявою про втрату грошових коштів, а також просять повідомити чи відкривались кримінальні справи щодо крадіжок грошових коштів (т. 1 а.с. 65-66).

Листом від 29 листопада 2016 року №12329/10/05-33-17-13 заступника начальника начальника Амвросіївського Старобешівського відділення Волноваської ОДПІ на ім`я керівника Волноваської місцевої прокуратури, Волноваська ОДПІ повідомляє про знахідку, про що складено відповідний акт опису і попередньої оцінки керуючись вимогами Постанови КМУ від 25.08.1998 року №1340. Грошові кошти були знайдені співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області спільно з пограничною службою України в с. Пищевик на КПВВ «Гнутове» при зупинці автомобілю марки «AUDI A8», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 . У ході огляду автомобіля та подальших заходів встановлено, що в автомобілі виявлені поліетиленові мішки в яких знаходяться грошові кошти, а саме: 8490 купюр номіналом 200 гривень та 200 купюр номіналом 100 гривень на загальну суму 1 718 000 грн. В подальшому співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО Головного управління ДФС у Донецькій області встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не має ніякого відношення до виявлених грошей. Вказані грошові кошти було передано Волноваський ОДПІ, згідно чого було складено відповідний акт опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 25.11.2016 року. Згідно до п.1.2.1 «Порядку розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.1999 року №11, Постановою правління Національного банку України від 31.03.1999 року №153 податковим органом грошові кошти було передано до банку на відповідний рахунок. З метою встановлення власника грошових коштів Волноваська ОДПІ просить повідомити письмово у встановлені законодавством терміни інформацію чи зверталась будь яка особа із заявою про втрату грошових коштів, а також просять повідомити чи відкривались кримінальні справи щодо крадіжок грошових коштів (т. 1 а.с. 61-62).

30 листопада 2016 року Волноваським районним судом Донецької області за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №0904 від 19 листопада 2016 року винесено постанову, якою провадженні по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (т. 1 а.с. 96-97).

Відповідно до виписки по рахунку ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» вилученні грошові кошти 30 листопада 2016 року перераховано в Державний бюджет в розмір 1 718 000 грн (т. 1 а.с. 90)

13 грудня 2016 року в.о. Лебединського сільського голови на запит Заступника начальника-начальника Амвросіївського Старобешівського відділення Волноваської ОДПІ повідомив що на території Лебединської сільської ради заяв про загубленні грошові кошти не надходило (т. 1 а.с. 115).

19 лютого 2018 року в.о. заступника начальника начальник управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області на запит адвоката повідомив, що співробітниками управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС У Донецькій області 18 листопада 2016 вилучення грошових коштів у сумі 2 000 000 гривень у ОСОБА_1 не проводилось. Матеріали щодо вилучення 18 листопада 2016 році у ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 2 000 000 гривень управлінням до органу досудового розслідування не направлялись. 21 листопада 2016 представниками Державно прикордонної служби атом прийому-передачі представнику Головного управління у Донецька області передані матеріали за фактом виявлення в автомашині під керуванням ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 1 718 000 грн власник яких ОСОБА_1 невідомий, а також кошти у вказаній сумі. Зазначені грошові кошти актом прийому-передачі 25 листопада 2016 передані представнику Волноваської ОДПІ ГУ ДФС Донецькій області (т. 1 а.с. 95)

20 березня 2018 року Начальником Донецького прикордонного загону Державної прикордонної служби України на адвокатський запит повідомлено, що надати інформацію стосовно представника Волноваського ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області та копію акту прийому передачі від 21 листопада 2016 року грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 1 718 000 грн не мають можливості, у зв`язку з тим, що вказаний акт прийому - передачі був знищений під час пожежі, яка сталась внаслідок артилерійського обстрілу підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 103).

11 квітня 2018 року заступник начальника Волноваської об`єднаної ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на запит адвоката повідомили, що грошові кошти в сумі 1 718 000 грн з дня отримання 25 листопада 2015 року по день перерахування до Державного бюджету 30 листопада 2016 року знаходилися на відповідному зберіганні в ПАТ Райфайзен Банк Аваль» (т. 1 а.с. 91-92).

Листом заступника начальника начальника СВ Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області на ім`я заступника начальника ГУ ДФС у Донецькій області, начальника Волновасько-Мангушевського управління №5205 від 17 травня 2018 року на запит щодо вилучення грошових коштів на загальну суму 1 718 000,00 грн у громадянина ОСОБА_1 повідомлено, що до Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області повідомлення про крадіжку вказаної суми грошей або втрати не надходило. Кримінальні провадження за аналогічними фактами в провадженні слідчих не перебувають (т. 1 а.с. 63).

В травні 2018 року заступник начальника ГУ ДФС Донецької області начальник Волновасько Мангушського управління, повторно звернувся до Начальника ВП ГУ НП у Донецькій області чи зверталась будь - яка особа із заявою про втрату грошових коштів, та чи відкривались карні справи щодо крадіжки грошових коштів (т. 1 а.с. 64).

08 червня 2018 року заступник начальника ГУ ДФС у Донецькій області на заяву адвоката про повернення грошових коштів, які було вилучено з автомобіля марки «AUDI A8» державний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 повідомив, що Волноваською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області відповідно до порядку №153 було відкрито рахунок «Кошти, вилучені уповноваженими органами» в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» для зарахування вилучених коштів.

25 листопада 2016 року в приміщенні ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» згідно акту приймання передачі вилучені кошти були передані на рахунок «Кошти, вилучені уповноваженими органами».

Згідно з п.п. 1.3.1 п. 1.3 Порядку №153 у триденний строк після набуття законної сили відповідним рішенням про перехід валютних цінностей у власність держави або закінчення терміну зберігання валютних цінностей, прийнятих митним органом «гривні з рахунків «Кошти, вилучені уповноваженими органами» за дорученням розпорядника коштів перераховуються уповноваженими банками до Державного бюджету».

З метою встановлення єдиного механізму розпорядження безхазяйним майном та уніфікації документів, які складаються у ході роботи з ним ДФС України в 2015 році були розроблені Методичні рекомендації з окремих питань організації роботи з безхазяйним майном та майном, що переходить у власність держави. Дані методи рекомендації розроблені з урахуванням порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 25 серпня 1998 року №1340 та Порядку взаємодії між підрозділами органу доходів і зборів під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №570.

Відповідно до п.3.2 Методичних рекомендацій з окремих питань організації з безхазяйним майном та майном, що переходить у власність держави, затверджених 04.08.2015 року Головою ДФС України ОСОБА_10 рішення про розпорядження безхазяйним майном та майном, що перейшло у власність держави, приймає керівник відповідного органу ДФС або його заступник за поданням керівника підрозділу функціональні обов`язки якого передбачають організацію роботи з безхазяйним майном.

Відповідно рішення про розпорядження безхазяйним майном від 25 листопада 2016 року №1 було прийняте Волноваською ОДПІ та 01 грудня 2016 року грошові кошти у сумі 1 718 000 грн були зараховані до Державного бюджету України.

Згідно з 1.4.1 Порядку №153 гривні та іноземна валюта, що обліковуються уповноваженими банками на балансових рахунках «Кошти, вилучені уповноваженими органами», можуть повертатися розпорядником їх законному власнику у разі: прийняття рішення відповідним правоохоронним органом про закриття справи на стадії дізнання і попереднього слідства або у разі виправдувального вироку суду; якщо термін до одного року знайшовся власник коштів, що були взяті на облік фінансовими або податковими органами як такі, власник яких невідомий; якщо власник звернувся за коштами, прийнятими митними органами на зберігання і термін зберігання яких згідно з чинним законодавством не закінчився.

Порядок повернення майна встановлено розділом V Методичних рекомендацій.

Відповідно до п.5.1 даного розділу безхазяйне майно та майно що на законних підставах перейшло у власність держави, підлягає поверненню у випадках: надання особою, яка має право вимагати повернення майна відповідних документів, які підтверджують право власності на таке майно; скасування рішення суду про перехід права власності на таке майно; скасування рішення суду про перехід права власності на безхазяйне майно до держави в особі органу ДФС, якщо таке рішення набрало законної сили; скасування рішення будь якого органу про перехід майна у власність держави судом або органом, що прийняв таке рішення; інших випадках, передбачених законодавством України.

До заяви в якості доказу, який підтверджує право власності на грошові кошти ОСОБА_1 , додана постанова Волноваського районного суду Донецької області від 30 листопада 2016 року по справі № 221/6194/16.

Данною постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито та постановлено повернути ОСОБА_1 товарно матеріальні цінності вилученні згідно акту опису від 19.11.2016 року відеокарти до персональних комп`ютерів чисельністю 10 штук, загальною вартістю 190 378 грн передані на зберігання першого відділу УОЗ на ОТ зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області.

Слід зазначити, що зазначеною постановою Волноваського районного суду Донецької області не встановлено факт вилучення грошових коштів у сумі 1 718 000 грн у ОСОБА_1 та не постановлено повернути грошові кошти у зазначеній сумі ОСОБА_1 .

Інших документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_1 на грошові кошти у сумі 1 718 000 грн, як то передбачено п 5.1 розділу Методичних рекомендацій, до заяви не додано.

Виходячи з вищенаведеного ГУ ДФС у Донецькій області не вбачало можливим повернути грошові кошти ОСОБА_1 у сумі 1 718 000 грн, які було вилучено з автомобіля марки «AUDI A8» державний знак НОМЕР_1 та зараховано до державного бюджету (т. 1 а.с. 103-107).

Згідно відповіді керівника Волноваської місцевої прокуратури на ім`я заступника начальника ГУ ДФС у Донецькій області начальника Волновасько-Мангушевського управління №05-81-465 від 12.06.2018 року повідомлено, що в період з листопада 2016 року по теперішній час, будь - які особи із заявою про втрату грошових коштів на загальну суму 1 718 000 грн до Волноваської місцевої прокуратури не звертались (т. 1 а.с. 59-60).

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2021 року у справі №221/9913/19 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Донецькій області, Волноваської Державної податкової інспекції Волноваського Мангушського управління ГУ ДФС у Донецькій області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на грошові кошти та зобов`язання вчинити певні дії (т. 1 а.с. 14-23).

Постановою Донецького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року справа №221/9913/19 рішення Волноваського районного суду Донецької області від 24 червня 2021 року скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено (т. 1 а.с. 24-39)

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позика одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа, незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 355 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа.

Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 336 ЦК України особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився (стаття 347), набуває право власності на цю річ з моменту заволодіння нею.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Стаття 181 ЦК України передбачено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Отже грошові кошти є рухомими речами, а ЦК України передбачена можливість звернення до суду із заявою про передачу у комунальну власність лише нерухомих речей та лише у випадку вчинення всіх, передбачених законодавством дій.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про те, що посилання на те що відсутнє рішення про передачу грошових коштів в бюджет Держави є безпідставним та не обґрунтованим, оскільки вимогою ст. 355 ЦК України встановлено, що після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність, однак відповідно до норм ст. 181 ЦК України грошові кошти є рухомим майном, а тому рішення суду про їх передачу законом не передбачено.

Повноваження контролюючих органів щодо обліку, зберігання, оцінки та розпорядження безхазяйним майном визначені Постановою КМУ від 25.08.1998 року №1340 «Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, в розпорядження ним» (далі Порядок №1340).

Механізм взаємодії між структурними підрозділами органів доходів і зборів під час виконання покладених згідно із законодавством України завдань і виявлення, обліку, зберігання, оцінки, розпорядження безхазяйним майном та майном, що переходить у власність держави визначено Порядком взаємодії між підрозділами органу доходів і зборів під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, що затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року №570 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 року за №1849/24381 (далі Порядок №570). Дія зазначеного Порядку поширюється на безхазяйне майно та майно, що переходить у власність держави, крім безхазяйного нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 цього Порядку його дія поширюється на майно, визнане безхазяйним відповідно до законодавства; предмети-знахідки, товари та цінності, загублені або залишені у готелях, транспорті, театрах, інших громадських місцях, якщо вони не були затребувані їх власниками протягом установленого законом терміну; скарби, передані фінансовим органам (пункти 5, 6, 7).

Згідно п. 4 вказаного Порядку готівкова валюта України та готівкова іноземна валюта першої групи за класифікатором іноземних валют та російські рублі, якщо вони не є речовими доказами і не підлягають спеціальному дослідженню, здаються правоохоронними органами, територіальними органами ДФС до уповноважених банків, що їх обслуговують, на спеціально визначені для цієї мети рахунки.

Майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, передається для подальшого розпорядження ним на підставі акту опису, оцінки та передачі майна, в тому числі реалізується через торгівельні підприємства, аукціони, біржі, з якими укладені угоди на його реалізацію відповідно до пунктів 12 і 13 цього Порядку, з дотриманням таких вимог - розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами (крім монетарних) і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням здійснюється у порядку, встановленому Мінфіном разом з Національним банком (пп. 15 п. 9).

Порядок розпорядження валютними цінностями (крім цінних паперів), дорогоцінними металами і дорогоцінним камінням, дорогоцінним камінням органогенного утворення та напівдорогоцінним камінням, що переходять у власність держави, затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 1999 року №11 та постановою Правління Національного банку України від 31 березня 1999 року №153 (далі - Порядок №153).

Відповідно до п. 1.2.1 цього Порядку валюта України, іноземна валюта всіх груп за класифікатором іноземних валют Національного банку України, яка вилучена в юридичних і фізичних осіб правоохоронними, податковими та митними органами за порушення чинного законодавства до прийняття судового рішення чи іншого рішення про перехід валютних цінностей згідно з чинним законодавством у власність держави, прийнята митними органами на зберігання у випадках, передбачених чинним законодавством, виявлена будь-якими органами як безхазяйна, знахідки, спадкова, подарована державі, в п`ятиденний термін інкасується відповідними службами, що займаються перевезенням валютних цінностей до уповноважених банків. Тобто, до Державного експортно-імпортного банку (Укрексімбанк), Акціонерно-комерційного агропромислового банку "Україна", Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк", Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку "Промінвестбанк", Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку, Акціонерного поштово-пенсійного банку "Аваль", з якими Головним управлінням Державного казначейства укладено Угоди про обслуговування Державного бюджету.

Відповідно до п. 1.2.2 Порядку №153 уповноважені банки приймають зазначені грошові кошти на підставі листа, опису цінностей із зазначенням найменування та номіналу, номерів банкнот та документів, що підтверджують факт вилучення, і не пізніше наступного банківського дня: гривні, англійські фунти стерлінгів, долари США, німецькі марки, французькі франки, італійські ліри, швейцарські франки, японські єни та російські рублі - оприбутковують у касу із зарахуванням на рахунки правоохоронних, митних, податкових, фінансових органів (організацій), нотаріальних органів (далі - розпорядники коштів). Указані рахунки відкриваються уповноваженими банками за балансовим рахунком "Кошти, вилучені уповноваженими органами".

Згідно з п.п. 1.3.1. п.1.3 Порядку №153 у триденний строк після набуття законної сили відповідним рішенням про перехід валютних цінностей у власність держави або закінчення терміну зберігання валютних цінностей, прийнятих митними органами гривні з рахунків "Кошти, вилучені уповноваженими органами" за дорученням розпорядника коштів перераховуються уповноваженими банками до Державного бюджету".

За змістом п. 18 Розділу «Прикінцеві положення» вказаного Порядку №1340, повернення майна відбувається за рішенням суду або за рішенням керівника органу, в якому майно перебуває на обліку, за наявності відповідних підстав у порядку, встановленому органом, що здійснив його вилучення, або міністерством, керівник якого спрямовує та координує діяльність такого органу. У разі відсутності майна повернення його вартості здійснюється у розмірі, встановленому підпунктом 6 пункту 9 розділу VI Бюджетного кодексу України. Повернення за рішенням суду національної та іноземної валюти здійснюється Казначейством у валюті платежу, яка була зарахована до бюджету, або за заявою одержувача у гривневому еквіваленті за офіційним курсом, установленим Національним банком на дату проведення операції.

Механізм взаємодії між структурними підрозділами органів доходів і зборів під час виконання покладених згідно із законодавством України завдань і виявлення, обліку, зберігання, оцінки, розпорядження безхазяйним майном та майном, що переходить у власність держави визначено Порядком взаємодії між підрозділами органу доходів і зборів під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, що затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №570 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за №1849/24381 (далі Порядок №570).

Дія зазначеного Порядку поширюється на безхазяйне майно та майно, що переходить у власність держави, крім безхазяйного нерухомого майна та вказаним Порядком передбачено певну процедуру звернення в дохід держави безхазяйного майна, при цьому таке рішення приймається відповідним органом доходів та зборів.

Відповідно до п. 2.1 Порядку №570 у разі взяття на облік безхазяйного майна, про яке згідно із законодавством необхідно повідомляти міліцію або органи місцевого самоврядування, відповідний орган доходів і зборів не пізніше третього робочого дня після затвердження акта опису і попередньої оцінки безхазяйного майна направляє листом інформацію про таке майно до відповідних заінтересованих органів за місцем виявлення безхазяйного майна.

Відповідно до п 3.2. Порядку №570 за кожним фактом виявлення безхазяйного майна обов`язково заводиться окрема облікова справа, до якої під час роботи додаються необхідні документи, а саме: акт опису і попередньої оцінки безхазяйного майна з фотознімками безхазяйного майна; супровідні, службові, доповідні записки, рапорти; запити до підприємств, установ і організацій про інформацію щодо виявленого безхазяйного майна та відповіді на них; копія листа про виявлення безхазяйного майна, направленого до міліції або органу місцевого самоврядування відповідно до статті 338 Цивільного кодексу України; листування щодо роботи з безхазяйним майном; звіт про оцінку безхазяйного майна, складений суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання (за наявності); акт опису, оцінки та передачі безхазяйного майна; довіреності; біржові контракти, протоколи проведення аукціонів, договори купівлі-продажу безхазяйного майна; акти приймання-передачі безхазяйного майна; роздруковане з офіційної сторінки Міністерства доходів і зборів України в мережі Інтернет оголошення про передачу на реалізацію майна вартістю 1 тис. грн і більше; копії документів, що стосуються претензійно-позовної роботи; інші документи, які складаються під час роботи з безхазяйним майном. Кожній справі присвоюється порядковий номер відповідно до номера акта опису і попередньої оцінки безхазяйного майна.

З наведеної норми випливає, що для визнання майна безхазяйним і постанови контролюючим органом цього майна на облік повинна проводиться певна робота щодо збирання інформації про виявлене майно, в ході якої, зокрема, може бути виявлений власник майна.

Відповідно до п.3.8 Порядку №570 Підставами для зняття з обліку безхазяйного майна є: надходження до бюджету в повному обсязі коштів від реалізації (відшкодування вартості втраченого або пошкодженого) безхазяйного майна; акт про переробку, утилізацію (знищення) безхазяйного майна; акт приймання-передачі при поверненні безхазяйного майна власнику; акт приймання-передачі при безоплатній передачі безхазяйного майна; відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 18 Порядку №134п Повернення майна відбувається за рішенням суду або за рішенням керівника органу, в якому майно перебуває на обліку, за наявності відповідних підстав у порядку, встановленому органом, що здійснив його вилучення, або міністерством, керівник якого спрямовує та координує діяльність такого органу. У разі відсутності майна повернення його вартості здійснюється у розмірі, встановленому підпунктом 6 пункту 9 розділу VI Бюджетного кодексу України.

Повернення за рішенням суду національної та іноземної валюти здійснюється Казначейством у валюті платежу, яка була зарахована до бюджету, або за заявою одержувача у гривневому еквіваленті за офіційним курсом, установленим Національним банком на дату проведення операції.

Органами державної податкової інспекції було проведено певну роботу щодо збирання інформації про виявлене майно та встановлення власника. Діючим законодавством на час прийняття Волноваським ОДПІ рішення про розпорядження безхазяйним майном від 25 листопада 2016 року №1 та зарахування до Державного бюджету України 01 грудня 2016 року грошових коштів у розмірі 1 718 000 грн не було передбачено, що рішенню податкового органу повинно було передувати рішення органу місцевого самоврядування про визнання такого рухомого майна безхазяйним. Обов`язковість взяття на облік та реєстрації в органах місцевого самоврядування стосувалися лише нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними та обгрунтованими.

Також колегія суддів враховує те, що до аналогічних висновків дійшов Донецький апеляційний суд у своїй постанові від 07.12.2021 року у справі №221/9913/19 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ДФС у Донецькій області, Волноваської Державної податкової інспекції Волноваського Мангушського управління ГУ ДФС у Донецькій області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на грошові кошти та зобов`язання вчинити певні дії.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують, а тому не беруться колегією суддів до уваги.

Посилання апелянта на вимоги ст. 338 ЦК України, як на підставу передчасності прийнятого Волноваською ОДПІ рішення колегія суддів відхиляє, оскільки матеріалами справи спростовується той факт, що спірні грошові кошти, які були знайдені саме у автомобілі позивача є загубленою річчю. Також, колегія суддів звертає увагу на те, що питання щодо застосування до спірних коштів положень ст. 338 ЦК України не було предметом розгляду в суді першої інстанції, оскільки позовні вимоги позивача були обгрунтовані саме нормами матеріального права, які регулюють відносини щодо безхазяйної речі, а не загубленої речі. Крім того, апелянт в своїй апеляційній скарзі сам посилається на те, що спірні грошові кошти не можуть бути одночасно безхазяйним майном та знахідкою.

Враховуючи вищевказані норми матеріального права також є безпідставними доводи апеляційної скарги стосовно того, що Волноваська ОДПІ не мала права на прийняття рішення про передачу грошових коштів до державного бюджету.

Отже, колегія суддів вважає обгрунтованими висновки суду про те, що не надано належних доказів на підтвердження того, що 18 листопада 2016 року з його автомобіля було вилучено саме грошові кошти які були позичені йому ОСОБА_2 .

Посилання апелянта на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20.11.2018 року по справі №0540/6103/18-а колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказаним процесуальним рішенням не встановлювались обставини, які є предметом розгляду у даній справі та судом зроблено висновки щодо юрисдикції спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що Донецьким апеляційним судом у справі №221/9913/19 фактично визнано право ОСОБА_1 на витребування спірних коштів спростовуються змістом постанови Донецького апеляційного суду у справі №221/9913/19 та зміст вказаної постанови трактується апелянтом на власний розсуд, а тому колегія суддів не враховує вказані доводи.

Доводи скарги про те, що ОСОБА_2 у своєму позові посилався на те, що спірні кошти належать йому та в подальшому були позичені ОСОБА_1 не є беззаперечним доказом того, що саме кошти, які були вилучені в автомобілі ОСОБА_1 є грошовими коштами отриманими ним від ОСОБА_2 за договором позики. Крім того, колегія суддів враховує те, що 21 листопада 2016 року начальник відділу прикордонної служби «Сартана» відібрав пояснення у ОСОБА_1 в ході яких останній, пояснив що не знає походження грошових коштів у сумі 1 718 000 грн, які було виявлено в його автомобілі. Вказаний факт підтверджується поясненнями свідків. А сам факт звернення ОСОБА_1 лише у 2018 році з позовом до Донецького окружного адміністративного суду не спростовує факт такої відмови та не не свідчить про наявність сумніву щодо вказаного факту.

Посилання на те, що ОСОБА_1 перебував з 18.11.2016 по 21.11.2021 року на блокпосту, тобто фактично був затриманий, та, що саме з метою найскоріше покинути вказаний блокпост та повернутись до звичного життя, ОСОБА_1 надав такі пояснення є безпідставними, оскільки не підтверджується будь-якими доказами. Крім того, позивачем також не наданого будь-яких доказів щодо оскарження ним дій посадових осіб блокпосту щодо його незаконного затримання.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №369/6892/15-ц).

Отже, вирішуючи спір суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджуються письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, та зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів, особистим тлумаченням норм матеріального права, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гайтан Катерини Олександрівни залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

М.Ю. Лопатіна