Справа № 450/1626/24 Провадження № 2/450/1208/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 квітня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши в м. Пустомити, матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

В Пустомитівському районному суді Львівської області знаходяться матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності.

Пунктом 3 частини 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Частина 4 ст. 177 ЦПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачами в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено ціну позову, та як наслідок не сплачено суму судового збору у відповідності до ціни позову.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 176 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК України, абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 134 ЦПК України суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Тобто, ціну позову (орієнтовну ціну позову) повинен самостійно визначити позивач. Лише у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору визначає суд.

Згідно з пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн.).

Суддя зазначає, що визначення ціни позову є прерогативою та обов`язком саме позивача у справі. Суд же повинен перевірити дійсну вартість майна, що є предметом спору, та вирішити питання про стягнення недоплаченого або повернення переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, визначеної попередньо позивачем.

Оскільки позовна заява не містить інформації про вартість спірного майна (орієнтовну ціну позову), суддя позбавлений можливості визначити ціну позову та, відповідно, точний розмір судового збору за розгляд позовної вимоги про визнання права власності на спірне майно.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору - це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

За таких обставин позивачам необхідно зазначити ціну позову, яку визначити на підставі звіту про оцінку майна, який відповідатиме вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду, виходячи з ціни позову та представити до суду докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 95 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі наведеного, суд залишає вищевказану позовну заяву, без руху, до усунення зазначених в описовій частині ухвали недоліків.

У випадку не усунення недоліків заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст. 95, 185 ЦПК України ,-

постановив:

Матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення описаних недоліків, який не може перевищувати десять днів з дня отримання ним ухвали.

Роз`яснити позивачу, якщо у встановлені строки вказані недоліки не будуть усунені, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СуддяД. А. Кукса