Дата документу 15.02.2024
Провадження № 2-о/334/38/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., присяжних Лаковської О.А., Кубіч М.В., за участю секретаря Шерештан О.М., представника заявника адвоката Ярошенка О.О., представників заінтересованих осіб адвоката Фоменка С.І., Клименко К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради звернулася до суду із заявою про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та встановлення над нею опіки, покладення обов`язків опікуна на керівника установи, в якій буде знаходитися ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОР. Прибула до комунальної установи згідно наказу №126 Департаменту соціального закладу населення від 25 травня 2022 року «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» ЗОР.

ОСОБА_1 зарахована до списочного складу КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОР та поставлено на постачання 27.05.2022, знаходиться в інтернаті на повному державному забезпеченні по теперішній час.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.05.2018 ОСОБА_1 визнано недієздатною. На момент ухвалення судового рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною судове рішення не мало обмеження у дії по часу.

Після змін до ЦПК, які запроваджені Законом № 2234-VIII від 07.12.2017, встановлено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Враховуючи те, що термін дії рішення суду сплинув у червні 2020 року, заявник звернувся до суду з даною заявою та просить визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та встановити над нею опіку. Покласти обов`язки опікуна на керівника установи, в якій буде знаходитися ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвокат Фоменко С.І. надав до суду заперечення на заяву, у яких зазначає, що вимоги заявника вважає незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування заперечень зазначає, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 24.02.2018 ОСОБА_1 вже визнана недієздатною, при цьому термін визнання її такою особою не обмежений в часі. Таким чином вважає, що рішення про визнання ОСОБА_1 буде фактично повторним, що в свою чергу не передбачено законом. Також зазначає що відповідно до вимог ст..66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 перебуває у закладі соціального захисту населення, яким є КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, рішення суду для призначення опікуна не потрібно. Також зазначає, що всупереч вимогам закону заявником не сплачено судовий збір.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - адвокат Фоменко С.І. просив у задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовити.

Представник органу опіки та піклування при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району в судовому засіданні проти задоволення вимог про визнання особи недієздатною не заперечувала, в іншій частині заяви просила відмовити.

Вислухавши учасників справи, вивчивши надані суду документи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.05.2018 у цивільній справі 323/58/18 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнана недієздатною. Рішення набрало законної сили 04.06.2019.

Відповідно до ч.6 ст. 300 ЦПК України (редакція від 15.12.2017), строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

У рішенні Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.05.2018 строк дії рішення не зазначено, однак в силу ч.6 ст.300 ЦПК України, в редакції, яка діяла на момент ухвалення рішення Оріхівським районним судом Запорізької області, строк дії цього рішення не міг перевищувати двох років, а отже, закінчився 04.06.2021.

Відповідно до ч. 7, 8, 9 ст. 300 ЦПК України, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

У встановлений законодавством строк клопотання про продовження строку дії рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03.05.2018 до суду не надходило, тому заявник звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_1 недієздатною, заявляючи одночасно вимогу про встановлення над нею опіки.

Відповідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Згідно довідки КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради № 385-03 від 24.10.2023 ОСОБА_1 прибула до КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради для розумово відсталих дітей згідно наказу №126 Департаменту соціального захисту населення від 26.05.2022 «Про тимчасове переміщення (евакуацію) підопічних комунальної установи «Таврійський психоневрологічний інтернат з геріатричним відділенням» Запорізької обласної ради. Зарахована до списочного складу до КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» ЗОР та поставлена на постачання 27.05.2022 (наказ №147), де перебуває по теперішній час.

Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними.

В зв`язку з цим, ухвалою суду від 21 грудня 2023 року по справі було призначено судово-психіатричну експертизу з метою встановлення психічного стану ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 28 від 18.01.2024 року, ОСОБА_1 , 1999 року народження, виявляє ознаки психічного розладу у вигляді тяжкої розумової відсталості внаслідок хвороби ОСОБА_2 , тому вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 29 Конституції України встановлено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

За змістом положень Цивільного кодексу України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття), якщо вона не визнана недієздатною або не обмежена в дієздатності.

При цьому, як встановлено ч. 1 ст.36 ЦК України якщо фізична особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, суд може обмежити її цивільну дієздатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України в разі якщо фізична особа внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними вона може бути визнана судом недієздатною.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність достатніх доказів того, що ОСОБА_1 страждає хронічним стійким психічним розладом. Унаслідок проведеної експертизи встановлено, що в неї наявний стійкий психічний розлад у вигляді тяжкої розумової відсталості внаслідок хвороби ОСОБА_2 , що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому її слід визнати недієздатною.

Звертаючись до суду з наведеною заявою КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради просила суд розглянути питання щодо здійснення опіки над ОСОБА_1 відповідно до ст. 66 ЦК України.

Згідно ст. 41, 58 ЦК України над фізичними особами, які визнані недієздатними, встановлюється опіка.

Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Аналогічні норми передбачені і ч. 1 ст. 300 ЦПК України, згідно з якою суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Відповідно до ст.76 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Згідно частини 2 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Разом з тим, як встановлено судом, ОСОБА_1 перебуває на постійній основі на повному державному утриманні у КУ «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради.

Суд бере до уваги, що помістивши ОСОБА_1 до будинку інтернату на повне державне утримання, держава доручила повний догляд та її утримання цьому інтернату.

Статтею 66 ЦК України визначено, що якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Суд звертає увагу на те, що суду не надано подання щодо призначення ОСОБА_1 опікуна - фізичної особи, як того вимагає ст. 300 ЦПК України. Відтак, суд позбавлений можливості вирішити наведене питання.

Суд також, зазначає, що на законодавчому рівні визначено порядок здійснення опіки над фізичною особою, щодо якої не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, а тому вказана обставина не потребує дублювання рішенням суду.

Крім того, заявник ставлячи перед судом вимогу про розгляд питання щодо здійснення опіки над ОСОБА_1 , не зазначив яким чином це питання має бути розглянуто, тому вимога у даному випадку не може бути задоволена з огляду на абстрактність її змісту.

Таким чином, заява в частині визнання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, дію рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною слід визначити строком на два роки з дня набрання ним законної сили. Заява в частині вимог призначення опікуна задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 60, 63 ЦК України, ст. ст. 295-300 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунальної установи «Запорізький дитячий будинок-інтернат» Запорізької обласної ради, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна задовольнити частково.

Визнати громадянку України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною.

В іншій частині вимог - відмовити.

Визначити строк дії рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатною два роки з дня набрання ним законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т.

Присяжні: Лаковська О.А.

Кубіч М.В.