Справа № 541/190/24
Номер провадження 2/541/320/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 квітня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Городівського О.А., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В., представника позивача адвоката Батієнко Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства імені Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПП ім. Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати за 2022,2023 роки, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачу належить земельна ділянка площею 2,5964 га, кадастровий номер :00:003:0059, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Даною земельною ділянкою на правах оренди користується ПП ім. Зубковського на підставі договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року. До закінчення дії вказаного договору 17 грудня 2021 року на пропозицію відповідача між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди землі про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк, тобто ще на 7 років. При укладенні спірного договору та додаткової угоди ОСОБА_1 розраховував на добросовісне виконання умов зобов`язань з боку відповідача і, насамперед, на вчасне отримання орендної плати. Однак, зобов`язання за договором відповідачем виконувалися не належно, що полягало у невиплаті орендної плати за 2022 та 2023 роки, що істотно порушує права позивача. Згідно з п. 4.2. договору орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного. Відповідно до п. 8.6. договору сторони погодились, що дострокове розірвання цього договору за ініціативою орендодавця допускається у випадках несплати орендарем орендної плати протягом 6 місяців з дня закінчення строку платежу. Оскільки строк платежу по орендній платі за 2022 рік згідно умов договору настав 15 січня 2023 року, а протягом наступних шести місяців відповідачем не погашено заборгованість по орендній платі, у позивача виникло право на розірвання договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року за його ініціативою в односторонньому порядку. У зв`язку з тим, що відповідачем заборгованість по орендній платі за землю не погашена, вона підлягає стягненню у примусовому порядку за рішенням суду. У зв`язку із зазначеним, позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року, укладений між ним та відповідачем; стягнути з відповідача суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року у розмірі 18778 гривень 32 копійки, з яких: 9389 грн 16 коп. - борг за користування земельною ділянкою у 2022 році, 9389 грн 16 коп. - борг за користування земельною ділянкою у 2023 році.

Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача, адвокат Батієнко Я.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, в судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , однак відзив на позовну заяву суду не надав (а.с.18).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Ч. 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових права на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником земельної ділянки розміром 2,5964 га, яка розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер :00:003:0059, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8).

У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Ст. 629 ЦК України закріплено обов`язковість виконання договору сторонами.

Ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

У відповідності з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно зі ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання.

26 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки б/н (а.с. 6).

17 грудня 2021 року сторонами укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки до вищевказаного договору, відповідно до п. 1 якої строк дії договору оренди землі від 26 грудня 2016 року було продовжено на 7 років до 26 грудня 2030 року включно. Згідно з п. 2 додаткової угоди інші умови договору від 26 грудня 2016 року залишились незмінними (а.с. 7).

Відповідно до п. 4.1 договору, за користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього договору (64752,85 грн), що становить 9389,16 грн.

П. 4.2. договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 598 ЦК України припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірванні договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України).

У відповідності з п. 8.4 договору, укладеного між ОСОБА_1 та ПП ім. Зубковського, його розірвання в односторонньому порядку не допускається, крім випадків, передбачених цим договором. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є підстави, визначені цим договором.

Згідно з п. 8.6. вказаного договору сторони погодили, що дострокове розірвання цього договору за ініціативою орендодавця допускається у випадках: несплати орендарем орендної плати протягом 6 місяців з дня закінчення строку платежу; використання орендарем земельної ділянки не за призначенням.

Як вбачається з матеріалів справи, та не було спростовано відповідачем, орендну плату за 2022 рік, граничний строк сплати якої 15 січня 2023 року, ПП ім. Зубковського на користь позивача не сплатило, як і не сплатило орендну плату за 2023 рік.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачений механізм припинення права оренди земельної ділянки у зв`язку із односторонньою відмовою.

Ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до положень абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :00:003:0059 становить 64752,85 грн (а.с. 6).

З урахуванням положень п. 4.1 договору оренди, укладеного між сторонами, розмір орендної плати за користування належної позивачу земельної ділянки складає 9389,16 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року, що підлягає стягненню з ПП ім. Зубковського на користь ОСОБА_1 складає 18778 гривень 32 копійки, з яких: 9389 грн 16 коп. - борг за користування земельною ділянкою у 2022 році, 9389 грн 16 коп. - борг за користування земельною ділянкою у 2023 році.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 5,10, 12, 13, 81, 141,263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного підприємства імені Зубковського про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки б/н від 26 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством імені Зубковського () щодо земельної ділянки із кадастровим номером :00:003:0059 площею 2,5964 га, право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.06.2018, номер запису про інше речове право 26833650.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року у розмірі 18778 (вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 32 копійки, з яких: 9389 грн 16 коп. - борг за користування земельною ділянкою у 2022 році, 9389 грн 16 коп. - борг за користування земельною ділянкою у 2023 році.

Стягнути з Приватного підприємства імені Зубковського () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 19 квітня 2024 року.

Суддя О. А. Городівський