Справа № 298/1444/23
Номер провадження 2/298/273/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого - судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участі відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що згідно рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01.02.2023 року (справа № 298/1543/22) з позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 07.11.2022 року і до досягнення їхньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В зазначеному рішенні суду підставою для задоволення позову ОСОБА_1 слугувала та обставина, що вона не працює, так-як здійснює догляд за дитиною, якій ще не виповнилося трьох років і крім соціальних виплат по догляду за дитиною, інших джерел доходу не має.

В порядку статей 75 та 84 СК України, враховуючи право одного з подружжя на утримання до досягнення дитиною 3-х років, суд прийняв відповідне рішення.

Звертає увагу на те, що в зазначених вище статтях Сімейного кодексу України обов`язковою умовою права на отримання аліментів одним із подружжя є те, що другий з подружжя може надавати таку матеріальну допомогу.

На сьогодні, склалася ситуація, коли він не в змозі сплачувати аліменти зазначені в згаданому вище рішенні суду на утримання дружини до досягнення донькою трьохрічного віку, які мав можливість сплачувати при винесенні рішення суду так-як тоді працював офіційно, мав достатній дохід для сплати таких.

Відповідно до наказу № 298-КТР від 22.05.2023 року його було звільнено з роботи з ТОВ «Джейбіл СЮЛ» за власним бажанням. Також зазначені відомості відображені в копії його трудової книжки.

У виписці з Реєстру застрахованих осіб виданій Пенсійним фондом України встановлено, що, починаючи з червня 2023 року в нього відсутній заробіток для нарахування пенсії.

Метою його звільнення з роботи послугувала необхідність здійснення постійного, щоденного стороннього догляду за його дідусем ОСОБА_4 , 1949 року народження, який потребує постійної сторонньої допомоги. В підтвердження зазначеній обставині надає копію довідки виконавчого комітету Великоберезнянської селищної ради № 150 від 31.01.2023 року, копії висновків із протоколу ЛКК № 155 від 24.01.2023 року та № 187 від 25.01.2023 року, довідку про встановлення факту спільного проживання з дідусем за місцем його реєстрації № 145 від 31.01.2023 року та акт проведення обстеження сім`ї № 87 від 30.01.2023 року.

Зазначає, що відповідно до ч. 3 ст.82 СК України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Вважає, що фактичне звільнення з роботи, неможливість його працевлаштування у зв`язку із постійним, щоденним стороннім доглядом за особою, яка цього потребує і відсутність фактичного доходу і є підставою того, що він не може сплачувати аліменти (надавати матеріальну допомогу) на утримання відповідачки, посилаючись на зазначені обставини позивач вважає що є підстави для припинення стягнення з нього аліментів.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що відповідач звільнився за власним бажанням і працює не офіційно. Вважає, що підстав для задоволення позову не має. Також пояснила, що на сьогоднішній день її матеріальне становище не змінилось.

Заслухавши думку відповідачки та вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи із змісту ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01 лютого 2023 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 7 листопада 2022 до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку - до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Необхідність припинити стягуваних аліментів позивач пов`язує з тим що відповідно до наказу № 298-КТР від 22.05.2023 року його було звільнено з роботи з ТОВ «Джейбіл СЮЛ» за власним бажанням.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.82 Сімейного кодексу України, право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: 1) одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; 2) платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу. Право одного з подружжя на утримання припиняється у випадках, передбачених статтями 83, 85, 87 і 89 цього Кодексу.

Тобто, для припинення стягнення аліментів позивач повинен довести, що одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги, або що він неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Разом із цим, не працевлаштування саме по собі не є підставою для припинення стягнення аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А таких доказів позивачем не надано й погіршення його майнового стану нічим не доведено.

Як вбачається з матеріалів справи, звільнення позивача відбулось з його власної ініціативи, тобто він сам погіршив свій майновий стан.

Позивач вказує, що метою його звільнення з роботи послугувала необхідність здійснення постійного, щоденного стороннього догляду за його дідусем ОСОБА_4 , 1949 року народження, який потребує постійної сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоберезнянської селищної ради № 150 від 31.01.2023 року, копії висновків із протоколу ЛКК № 155 від 24.01.2023 року та № 187 від 25.01.2023 року, довідку про встановлення факту спільного проживання з дідусем за місцем його реєстрації № 145 від 31.01.2023 року та акт проведення обстеження сім`ї № 87 від 30.01.2023 року.

Разом з тим, як вбачається із зазначених документів, ОСОБА_4 потребував, а позивач надавав постійну сторонню допомогу ще на час постановлення судового рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання дружини, а саме звільнення відбулося 22.05.2023 року. Тобто, позивач, тривалий час, надавав постійну сторонню допомогу будучи працевлаштованим, а тому суд не може розцінювати факт звільнення за власним бажанням, як необхідність надання такої допомоги та неможливості надавати матеріальну допомогу відповідачці.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивачем не доведено в силу ст. 81 ЦПК України, своїх позовних вимог, з`ясувавши характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), можливості порушення прав позивача та його захист в обраний ним спосіб; чи є відновлення становища, що існувало до можливого порушення права, тим правовим способом, що не лише ефективно захистить цивільний інтерес позивача, а й буде адекватним та пропорційно збалансованим з негативними наслідками для відповідача, з`ясувавши характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, давши належну правову оцінку долученим доказам у їх сукупності, суд прийшов до переконання про необґрунтованість позову, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.4,12,81,263-265,268, 274-279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Складання повного тексту судового рішення 26 січня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні - в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження - після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 (паспорт № НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Головуючий Тарасевич П.П.