Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/2506/24
Провадження № 2-о/644/83/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Книшенко А.С., розглянувши в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: - перебування в місці реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; - наближення на 100 м. до місця проживання, навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; - особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуватиме у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В обґрунтування заяви посилається на те, що вона з 26.06.2021 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу в них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої в свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2 . Крім того від першого цивільного шлюбу у неї є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Більше року сімейне життя не складається і постійно погіршується. Починаючи з літа 2023 року шлюбні відносини фактично припинено. На фоні постійних незгод в родині через зловживання алкогольними напоями ОСОБА_2 , почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка ОСОБА_2 почала бути занадто агресивною, він почав її та старшого сина від першого цивільного шлюбу бити та знущатися над ними, погрожувати фізичною розправою, а також відібранням дитини. Вона постійно зазнавала і зазнає психологічного та фізичного тиску з боку ОСОБА_2 . Крім того, агресивна поведінка ОСОБА_2 почала турбувати її дітей. Останній своїми діями довів старшого сина, якому 8 років, до нервового зриву та істерії. На даний час вона, турбуючись за своє та своїх дітей життя та здоров`я, вимушена переховуватися від чоловіка у квартирі своєї мами та всіляко уникати спілкування з ним, але він не залишає їх у спокої. Крім того, її старший син неодноразово ставав як жертвою домашнього насильства з боку ОСОБА_2 , так і його очевидцем. ОСОБА_2 систематично залякував старшого сина та застосовував до нього фізичне насильство. В судове засідання заявниця не прибула, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримала.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будь-які заяви чи клопотання до суду не подавав.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради подала суду заяву, в якій просила проводити судове засідання без участі представника служби та прийняти рішення в інтересах дітей.

Враховуючи положення ст.350-5 ЦПК України, що неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутністю належним чином повідомлених заінтересованих осіб.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються в цьому ж законі, зокрема:

- домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

- психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

- фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Частиною другою ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитини (діти).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (ч. 3 ст. 26 цього Закону).

При вирішенні заяви суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18, згідно з якими видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа - ОСОБА_2 з 26.06.2021 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

В шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

Від першого шлюбу у заявниці ОСОБА_1 є малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно заяви ОСОБА_1 , протягом тривалого часу ОСОБА_2 не працює, коштів для потреб дітей не надає, зловживає спиртними напоями. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 поводить себе дуже агресивно, висловлюється на адресу заявниці ОСОБА_1 та малолітніх дітей нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою заявниці та її малолітньому сину ОСОБА_5 .

З приводу вказаних в заяві про видачу обмежувального припису обставин, заявниця ОСОБА_1 неодноразово викликала поліцію та складала заяву про вчинення насильства в сім`ї відносно ОСОБА_2 .

Так, встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.08.2023 року по справі № 639/4733/23, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_1 , яке мало місце 12.08.2023 року о 21.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 . З вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_2 12.08.2023 року о 21.00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у ображанні нецензурною лайкою, кидався в бійку, чим завдав психологічних страждань ОСОБА_1 , внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_1 .

Відносно ОСОБА_2 12.08.2023 року було встановлено терміновий заборонний припис кривдника стосовно постраждалої ОСОБА_1 .

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.01.2024 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин по справі № 639/286/24. Даним вироком ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України відносно дружини ОСОБА_1 , яке мало місце 08.12.2023 року. З вказаного вироку вбачається, що ОСОБА_2 08.12.2023 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за місцем свого колишнього мешкання, в спальній кімнаті житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , став ініціатором конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з його дружиною ОСОБА_1 . Саме в той час ОСОБА_2 вирішив спричинити ОСОБА_1 тілесні ушкодження будь якого ступеню тяжкості. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 спочатку підійшов до нічого не підозрюючої ОСОБА_1 , а потім, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи фізичну перевагу над жінкою, проявляючи надмірну агресію, умисно, із застосуванням фізичної сили, передбачаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні стоячи, один напроти одного, наніс удар кулаком правої руки, який прийшовся в лобну ділянку голови потерпілої ОСОБА_1 , від чого остання втратила рівновагу та впала на диван, при цьому прикрила обличчя руками. Після цього, ОСОБА_2 , бажаючи продовжити своє протиправне діяння, спрямоване на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , діючи умисно, перебуваючи в положенні стоячи по відношенню до лежачої на дивані потерпілої ОСОБА_1 , почергово наніс їй три удари кулаками обох рук, які прийшлися в ділянку ліктьового краю правого передпліччя потерпілої ОСОБА_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.02.2024 року було видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким протягом 1 місяця було визначено заходи тимчасового обмеження його прав. В рішенні суду маються висновки про те, що ОСОБА_2 чинить стосовно своєї дружини та дітей психологічне та фізичне насильство, а також має наміри, що виражаються у погрозах.

15.03.2024 року ОСОБА_2 здійснив надсилання повідомлень ОСОБА_1 у месенджер Viber та соціальну мережу Instagram, а також здійснював мобільні дзвінки на номер мобільного телефону ОСОБА_1 , в зв`язку з чим 15.03.2024 року ОСОБА_1 звернулася до поліції з заявою про кримінальне правопорушення. В провадженні СД ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебували матеріали кримінального провадження за № 0000097 від 16.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України. Постановою дізнавача СД ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області від 29.03.2024 року кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення. При цьому, в постанові зазначено, що ОСОБА_2 вважав, що дія обмежувального припису скінчилася 15.03.2024 року.

Як зазначає ОСОБА_1 , агресивна поведінка ОСОБА_2 почала турбувати її дітей, останній своїми діями довів старшого сина (якому 8 років) до нервового зриву та істерії. На даний час вона, турбуючись за своє та своїх дітей життя та здоров`я, вимушена переховуватися від чоловіка у квартирі своєї мами та всіляко уникати спілкування з ним, але він не залишає їх у спокої.

Згідно консультативного висновку лікаря невролога відносно малолітнього ОСОБА_4 , 2015 року народження, встановлений діагноз- синдром гіперактивності, за рекомендаціями від 27.02.2024 року призначена психологічна корекція.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що з малолітнім ОСОБА_6 проведена консультація психолога та встановлені скарги на тривожний стан дитини, вірогідно через насильницьку поведінку вітчима. Хлопчик розповів психологу про те, що вітчим його бив. За суб`єктивною оцінкою (шкала) хлопцю було боляче 8 з 10, було лячно 10 з 10. Хлопець відвідав 5 сеансів корекційних занять по роботі з психологічною травмою. Рекомендований курс через 3 місяці.

Згідно карти оцінки психоемоційного статусу хворого ОСОБА_4 , відносно останнього була встановлена діагностика та корекція психічного стану, емоційних порушень внаслідок (ймовірного зі слів мами) сімейного насильства з боку батька. ОСОБА_7 о був консультований лікарем 27.02.2024 року, 29.02.2024 року, 04.03.2024 року, 07.03.2024 року та 12.03.2024 року. Згідно консультації надійшли скарги з боку мами щодо насильницької поведінки чоловіка стосовно сина. За висновком психолога-дитина потребує корекційної серії сеансів та консультації логопеда.

З огляду на зазначені вище дії ОСОБА_2 , заявниця ОСОБА_1 звернулася за медичною допомогою малолітньому ОСОБА_4 до 16 дитячої лікарні, який був вперше консультований психологом закладу 27.02.2024 року, за результатами проведеного консультування у дитини встановлено високий рівень емоційної напруги за шкалою суб`єктивного дистресу та призначено курс корекційних занять, які хлопчик відвідував впродовж березня 2024 року.

З метою уникнення продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 та малолітніх дітей, забезпечення безпеки власного та життя дітей, фізичного та психічного здоров`я, на даний момент ОСОБА_1 вимушена проживати разом з дітьми у своєї матері.

Дії ОСОБА_2 негативно впливають на психологічний стан ОСОБА_1 та її малолітніх дітей та викликають тривогу за дітей.

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що чинить ОСОБА_2 по відношенню до своєї дружини ОСОБА_1 , і яке має відношення до її дітей, позначається на дітях, а також враховуючи наміри останнього, що виражаються у погрозах, суд вважає, що заявниця, як жертва домашнього психологічного і фізичного насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість заяви і наявності підстав для її часткового задоволення та видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 . При цьому суд бере до уваги, що видача обмежувального припису відносно ОСОБА_2 є заходом впливу на кривдника, який вживається судом в інтересах заявниці та її дітей, на підставі настання зазначених вище факторів та ризиків.

Згідно ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Заявницею у своїй заяві про видачу обмежувального припису жодним чином не обґрунтована необхідність встановлення обмежувального припису на максимальний строк, а саме на 6 місяців. Враховуючи викладене, оцінивши аргументи заявниці та надані нею докази, враховуючи наявні ризики, суд вважає за достатнє визначити строк обмежувального припису тривалістю 1 місяць. При цьому, суд бере до уваги поведінку ОСОБА_2 по відношенню до заявниці і її дітей після ухвалення рішення суду 15.02.2024 року. Також, суд враховує наявні ризики того, що без видання обмежувального припису психологічне і фізичне насильство може продовжитися. Суд враховує стан здоров`я ОСОБА_4 , який потребує корекції його психічного стану. Суд враховує, що за заявою заявниці, за наявності для того підстав, строк дії обмежувального припису може бути продовжено.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 83, 264-265, 293-294, 350-1-350-6 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», - суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), яким протягом 1 (одного) місяця визначити заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

- заборонити перебувати в зареєстрованому місці проживання ОСОБА_1 та дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 ;

- заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до зареєстрованого місця проживання, а також місця навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 та дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ;

- заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- заборонити вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення, рекомендованим листом з повідомленням.

Копію рішення направити до відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на профілактичний облік, та до Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного судупротягом 30 днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.04.2024 року.

СУДДЯ: