печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7732/24-ц
пр. № 2-ві-21/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Вовк Сергія Володимировича від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2024 року у провадження судді надійшла заява про відвід головуючого судді Вовк С. В. від розгляду вказаної справи та в обґрунтування якої відповідач послалася на порушення визначення судді, для розгляду справи.

Так, зазначено, що з Реєстру судових рішень їй стало відомо, що з позовними вимогами до неї пред`явлено по декільком справам позови від одного й того ж позивача:

- 15 лютого 2024 року (12:49) через автоматизовану систему розподілу справ надійшла позовна заява ОСОБА_2 про стягнення боргу до ОСОБА_1 , яка була розподілена на суддю Остапчук Т. В. № 757/7576/24. При цьому, вказана позовна заява була подана навмисно без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦК України, не додано копії позовної заяви з додатками для вручення відповідачу, щоб у подальшому суд повернув її позивачу. Станом на сьогоднішній день недоліки не усунуто.

- 15 лютого 2024 року (14:08) через автоматизовану систему розподілу справ надійшла аналогічна позовна заява ОСОБА_2 про стягнення боргу до ОСОБА_1 , яка була розподілена на суддю Вовка С. В. , № 757/7732/24. При цьому, у розділі «Стан справ» навмисно вказується з опискою прізвище позивача замість « ОСОБА_5 », « ОСОБА_6 », а замість « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 », щоб не можливо було ідентифікувати ці справи.

Заявник ОСОБА_9 наполягає, що такі обставини свідчать про заінтересованість судді Вовка С. В. у результатах розгляду цієї справи, а маніпуляції сторони позивача з подачею декількох позовів, з метою вибору судді призвели до порушення порядку визначення судді, у зв`язку з чим, суддя Вовк С. В. підлягає відводу.

Також відповідач ОСОБА_9 вказує, що аналогічні маніпуляції через автоматизовану систему розподілу справ відбулися і зі справою за позовом ОСОБА_10 з вимогами до ОСОБА_1 за результатом яких справа була розглянута суддею Вовком С. В .

Так, представником позивача ОСОБА_10 , ОСОБА_11 подано два аналогічних позови, а саме:

- 08 вересня 2023 року (10:25) через автоматизовану систему розподілу справ надійшла позовна заява ОСОБА_10 про стягнення боргу до ОСОБА_1 , яка була розподілена на суддю Матійчук Г. О. № 757/39891/23. При цьому, вказана позовна заява також була подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦК України, аналогічно не додано копії позовної заяви з додатками для вручення відповідачу. Відповідно 12 вересня 2023 року постановлено ухвалу про усунення недоліків, яка виконана не була, а лише 25 березня 2024 року суддею Матійчук Г. О. постановлено ухвалу про повернення заяви позивачу.

- 09 жовтня 2023 року (08:58) через автоматизовану систему розподілу справ надійшла аналогічна позовна заява ОСОБА_10 про стягнення боргу до ОСОБА_1 , яка була розподілена на суддю Вовка С. В. , № 757/44896/24. Як стало їй відомо, 22 лютого 2024 року, не зважаючи на її заяву про відкладення судового засідання через хворобу, суддею Вовком С. В. було ухвалено рішення про стягнення з коштів. Отже, при наявності поданої заяви з аналогічним предметом та з тих самих підстав, суддя Вовк С. В. мав би залишити цю позовну заяву без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України, а не призначати її до розгляду.

Отже, всі ці обставини викликають сумнів у неупередженості судді Вовка С. В., тобто, на переконання заявниці, наявні обставини, передбачені пунктом 4 частини першої статті 36 ЦПК України.

На підставі частини восьмої статті 40 ЦПК України, заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву відповідача, суд приходить до висновку про невмотивованість заявленого відводу головуючому судді, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Заявниця зазначає про свої припущення про умисність внесення відомостей про учасників справи, що не входить до обов`язків головуючого, з описками в обліково-статистичну картку справи, як на фактичні відомості.

Окрім того, заявниця зазначає про свої припущення щодо умисності дій позивача у цій справі ОСОБА_2 та позивача в іншій справі, який подав позов з вимогами до неї, ОСОБА_10 у межах інших цивільних справ, які надійшли до Печерського районного суду м. Києва, а також постановлення суддею Вовк С. В. рішення суду в іншій справі.

Суд зауважує відповідачеві про положення пункту 8 частини третьої статті 2, статті 352 ЦПК України, якими забезпечено її право на апеляційний перегляд справи, у разі незгоди з судовим рішенням.

Окрім того, у разі недотримання позивачем вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суд застосовує положення, передбачені ст. 185 ЦПК України, яка передбачає відповідні наслідки для заявника.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, які не підтверджені доказами, суд приходить до висновку, що обґрунтування, наведені у ній, не можуть бути підставою для відводу судді у справі.

Керуючись ст.ст. 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Вовк Сергія Володимировича від розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова