Номер провадження: 22-ц/813/663/24
Справа № 499/502/20
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 ) про відшкодування шкоди в порядку суброгації, на рішення Іванівського районного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Кравчук О.О. 22 листопада 2021 року у смт. Іванівка Одеської області,

встановила:

У червні 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернулася до Іванівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації (т. 1 а.с. 1-3).

В обґрунтування позову ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» посилалось на те, що 05 грудня 2017 року позивач та ОСОБА_2 уклали договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №016212/4610/0000002. 18 жовтня 2018 року по вул. Французький бульвар в м. Одеса відповідач, керуючи транспортним засобом MERSEDES-Benz С520, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем LAND ROVER модель Range Rover Evoque, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль LAND ROVER отримав механічні пошкодження, вартість його відновлювального ремонту автомобіля становить 185256,13 грн., яку позивач сплатив Товариству з обмеженою відповідальністю «Віннер-Одесса».

За таких обставин, представник позивача просив стягнути з відповідача суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 185256,13 грн. у порядку суброгації.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року позов ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» суму майнової шкоди в порядку суброгації у розмірі 185256,13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» сплачену суму судового збору у розмірі 2778,86 грн. (т. 2 а.с. 133-142).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а.с. 66-74).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у звіті про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER модель Range Rover Evoque від 30 жовтня 2018 року № 31008180 були зазначені механічні пошкодження вказаного транспортного засобу, які не відповідають дійсним механічним ушкодженням автомобіля, відповідно і вартість відновлювального ремонту мала б бути іншою, а відтак, звіт від 30 жовтня 2018 року № 31008180 не є належним і допустимим доказом у справі. Відповідно, недоведеність позивачем розміру збитків є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Сторони про розгляд справи на 06 лютого 2024 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.

Сповіщення сторін у справі про розгляд справи здійснено за допомогою месенджера Viber на підставі Порядка надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23 січня 2023 року № 28.

05 лютого 2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі статтею 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 уклали договір «КАСКО», предметом якого є інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням розпорядженням автомобілем LAND ROVER модель Range Rover Evoque, державний номер НОМЕР_2 . Розмір страхової суми становить 1401200,00 грн. (т. 1, а.с. 5).

Згідно пункту 8.3 Умов страхування до договору КАСКО, розмір страхового відшкодування визначається, виходячи з фактичного розміру збитків завданих транспортному засобу у результаті страхового випадку, та розрахованого відповідно до умов договору. Розмір страхового відшкодування не може перевищувати розмір прямого збитку, понесеного страхувальником (вигодонабувачем), та розміру страхової суми, зазначеної у договорі. Розрахунок суми страхового відшкодування визначається на день настання страхового випадку.

У разі виплати страхувальнику страхового відшкодування Страховик набуває права регресу до осіб, відповідальних за заподіяний збиток (п. 8.4 Умов).

З постанови Приморського районного суду міста Одеси від 27 листопада 2018 року у справі №522/19007/18, яка набрала законної сили 25 січня 2019 року, вбачається, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зі вказаної постанови також вбачається, що 18 жовтня 2018 року приблизно о 15 годині 55 хвилини відповідач, керуючи автомобілем MERSEDES-Benz С520, державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем LAND ROVER, чим порушив вимоги пункту 13.1 розділу 13 Правил дорожнього руху, що спричинило механічні пошкодження автомобілів (т. 1, а.с. 13).

19 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою №00276236 про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором «КАСКО» (т. 1, а.с. 17).

Згідно звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля 2 від 30 жовтня 2018 року № 31008180, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля LAND ROVER на дату виконання дослідження становить 185256, 13 гривень (т. 1, а.с. 18-21).

Витрати, пов`язані із проведенням ремонту автомобіля LAND ROVER на загальну суму 185256,13 грн., підтверджуються рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер-Одесса» від 02 листопада 2018 року № (т. 1, а.с. 28).

Згідно страхового акту від 11 грудня 2018 року № 00276236, ДТП визнано страховим випадком та прийнято рішення виплатити ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 185256,13 грн., шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер-Одесса» (т. 1, а.с. 29-30).

Платіжним дорученням від 12 грудня 2018 року №058820 підтверджено, що позивач перерахував кошти у вказаному вище розмірі на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер-Одесса» (т. 1, а.с. 31).

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Віннер-Одесса» провело ремонт автомобіля LAND ROVER, що підтверджується актом виконаних робіт №3Н-70504 від 23 січня 2019 року (т. 1, а.с. 32).

Згідно відомостей централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як водія автомобіля застрахована не була (том 1, а.с. 33).

08 лютого 2021 року представник відповідача подав до суду клопотання про призначення експертизи, в якому просив призначити у справі судову автотоварознавчу експертизу, з метою встановлення вартості відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER, пошкодженого внаслідок ДТП, у якому зазначив, що визначені у звіті ушкодження автомобіля не відповідають дійсним механічним ушкодженням, отриманим внаслідок ДТП (т. 1, а.с. 216-17).

29 жовтня 2021 року до суду першої інстанції надійшло повідомлення експерта зі справою, в якому зазначено, що ухвала від 28 квітня 2021 року залишена без виконання через нездійснення відповідачем оплати за проведення експертизи (т. 2, а.с. 68).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою (п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ч. 1 ст. 993 ЦК).

Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК).

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування (ч. 16, 17 ст. 9 Закону «Про страхування»).

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», далі - також Закон).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (ч. 1 ст. 9 Закону).

У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ч. 1 ст. 29 Закону).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні виступає безпосередньо особа, що завдала шкоду, якщо вона не застрахувала свою відповідальність.

Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням, а страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. До страховика переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто після виплати деліктне зобов`язання не припиняється, а у ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, а відбувається лише заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Позивач, як страховик ОСОБА_2 , виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Враховуючи положення ст. ст. 22, 1192 ЦК, розмір шкоди встановлюється на підставі оцінки витрат для відновлення пошкодженої речі, що дозволяють визначити розмір реальних збитків. Така оцінка втрат надає висновок про фактичний розмір шкоди завданої потерпілій особі.

Наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що: вартість відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER модель Range Rover Evoque, державний номер НОМЕР_2 , відповідно до рахунку становить 185256,13 грн.; платіжним дорученням позивач перерахував кошти у вказаному розмірі на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Віннер-Одесса» за проведення відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER модель Range Rover Evoque, державний номер НОМЕР_2 ; підставою для виплати страхового відшкодування став страховий акт, складений позивачем.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв`язку із виплатою ОСОБА_2 страхового відшкодування, засновані на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні.

При цьому відсутність у відповідача діючого поліса цивільно-правової відповідальності не звільняє його від обов`язку відшкодувати завдану шкоду.

Правильним також є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача майнової шкоди в порядку суброгації у розмірі 185256,13 грн., виходячи з фактичних витрат, які були здійснені для відновлення пошкодженого автомобіля LAND ROVER модель Range Rover Evoque, державний номер НОМЕР_2 .

Зазначений розмір шкоди відповідачем у судах першої та апеляційної інстанцій не спростовано, об`єктивного обґрунтування, в чому полягає невідповідність проведених позивачем розрахунків, не наведено, і доказів, які б підтверджували зворотне, судам не надано.

Колегія суддів погоджується із посиланням суду на необґрунтованість доводів представника відповідача щодо не відповідності механічних пошкоджень автомобіля LAND ROVER, з посиланням на свідчення свідків, оскільки показання останніх, за відсутності у свідків спеціальних знань, не можуть належно та допустимо спростувати доводів позивача відносно наявності механічних пошкоджень, вартості відновлювального ремонту автомобіля та розміру здійсненого страхового відшкодування.

При цьому ухвала суду від 28 квітня 2021 року про призначення експертизи залишилася без виконання через нездійснення відповідачем оплати за проведення автотоварознавчої експертизи.

Колегія суддів погоджується із доводами суду про те, що відповідач та його представник протягом шести місяців з дати постановлення ухвали від 28 квітня 2021 року заперечень з приводу визначення експертної установи не заявляли, та правом на оскарження ухвали не скористалися, хоча з огляду на положення ст. 106 ЦПК мали право протягом розгляду справи, який тривав більше одного року, подати до суду висновок експерта, складений на їх замовлення.

Відтак, визначаючи розмір заподіяної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив із фактичної (реальної) суми, встановленої Звітом, у розмірі 185256,13 грн., які підлягали стягненню з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» в порядку суброгації

Безпідставними при цьому є доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що у звіті про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER модель Range Rover Evoque від 30 жовтня 2018 року № 31008180 були зазначені механічні пошкодження вказаного транспортного засобу, які не відповідають дійсним механічним ушкодженням автомобіля, відповідно і вартість відновлювального ремонту мала б бути іншою, а відтак, звіт від 30 жовтня 2018 року № 31008180 не є належним і допустимим доказом у справі.

Колегія суддів зазначає, що вказані доводи не підтверджуються жодним доказом, ґрунтуються лише на припущення, однак на припущеннях суду заборонено ухвалювати судове рішення (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Крім того, колегія суддів враховує, що нормами ЦПК України передбачено право сторони надати суду висновок експерта. Так, ч. 3 ст. 102 ЦПК України встановлює, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Тобто, судова експертиза може проводитися до звернення особи до суду з відповідним позовом, однак, вона повинна стосуватися безпосередньо обставин, явищ, речей тощо, які безпосередньо стануть предметом судового дослідження. Закон, передбачивши право сторони надавати висновки експертів, тим самим передбачив і обов`язок суду їх розглянути в сукупності з іншими доказами.

Таким чином, у разі незгоди із звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля LAND ROVER від 30 жовтня 2018 року № 31008180, відповідач ОСОБА_1 мав передбачене законом право подати свій висновок експерта зі спірного питання, який міг бути розглянутий судом разом із іншими доказами.

Однак, апелянт вказаним правом не скористався, не надавши при цьому жодного належного доказу на спростування фактів, викладених у звіті від 30 жовтня 2018 року № 31008180.

Інші докази та обставини, на які посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 22 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 19 лютого 2024 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе