Справа № 504/2300/21
Провадження № 2/504/352/24
У Х В А Л А

"15" квітня 2024 р. смт. Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду № 5, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача.

Представник відповідача у підготовчому засіданні подав клопотання про залишення без руху поданого позову, оскільки ціна позову (дійсна ринкова вартість спірного нерухомого майна) не підтверджена відповідними доказами з боку позивача.

Представник позивача зеперечував, пояснив, що не має обов`язку подавати докази вартості спірного майна при поданні позову.

Вислухавши сторони суд дійшов до наступного висновку:

У постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

В силу частини 2 статті 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічна позиція законодавця викладена у частині другій статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Отже суд вважає, що чинним процесуальним законодавством не зобов`язано позивача проводити актуалізацію ринкової вартості майна, що є предметом позову з урахуванням Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" на стадії подання позовної заяви.

З огляду на положення частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» та частини другої статті 176 ЦПК України суд вважає, що у тому випадку, якщо ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, суд має здійснити розгляд справи по суті та, при необхідності, встановити ціну позову при розгляді справи і розподілити судові витрати за результатами такого розгляду відповідно до вимог цивільного процесуального закону.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19.10.2021 у справі № 918/188/21.

Як і на момент відкриття провадження у справі так і станом на теперішній час суд не вважає вказану позивачем ціну позову такою, що не відповідає дійсній вартості спірної частки нерухомого майна.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.08.2020 у справі № 177/1163/16-ц.

Таким чином підстав для залишення позову без руху не має..

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 ч.2, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залишення позову без руху відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.К. Барвенко