Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/409/24

04 квітня 2024 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Богородчани справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу: архівної довідки №К 34/04-01 від 05 серпня 2022 року, виданої архівним відділом №1 Івано-Франківської районної державної адміністрації, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Ухвалою суду від 22.03.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що 15 грудня 2023 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії. На підтвердження трудового стажу та розміру заробітної плати нею була надана, крім інших документів, довідка №К34/04-01 від 05 серпня 2022 року, видана архівним відділом №1 Івано-Франківської районної державної адміністрації про кількість відпрацьованих людиноднів та суму заробітної плати за період 1986-1990 року у колгоспі ім.Щорса в с.Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області. Однак у вказаній довідці її ім`я замість " ОСОБА_2 " вказано " ОСОБА_3 ". У зв`язку з помилкою в написанні її імені у згаданій довідці вона не може підтвердити трудовий стаж для перерахунку пенсії.

В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала з викладених підстав та просила заяву задовольнити. Вказала, що у січні 2023 року їй призначено пенсію, однак до стажу не враховано період її роботи у колгоспі ім.Щорса в с.Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області, оскільки в архівній довідці зазначено її імя " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_2 ". Вказала, що факт її роботи у період 1986-1990 року у колгоспі ім.Щорса в с.Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області підтверджується записом у трудовій книжці. Вважає, що причина неправильного написання її імені виникла у зв`язку із тим, що у побуті її часто кликали " ОСОБА_3 ". Зазначила, що встановлення факту необхідне для підтвердження стажу та проведення перерахунку пенсії й в інший спосіб довести, що вказаний документ належить їй неможливо.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. 04.04.2023 року на адресу суду надійшли пояснення, у яких просить розгляд справи здійснювати без участі представника головного управління Пенсійного фонду України. Зазначає, що через розбіжності в написанні імені заявниці в архівній довідці підстави для проведення перерахунку відсутні. Щодо вирішення спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи, зокрема, паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Богородчанським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 12.03.1999 року, встановлено, що ім`я заявниці " ОСОБА_2 ".

З 19.05.1986 року по 09.11.1991 року заявниця працювала в колгоспі ім.Щорса в с.Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області. Зазначене підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 (а.с.12) та наказом Богородчанського районного агропромислового об`єднання від 12.05.1986 року про переведення юрисконсульта колгоспу «Радянська Україна» на посаду юрисконсульта колгоспу імені Щорса (а.с.10).

Під час підготовки документів для перерахунку пенсії та підтвердження стажу ОСОБА_1 звернулася в архівний відділ №1 Івано-Франківської районної державної адміністрації для отримання довідки про кількість відпрацьованих людиноднів та суму заробітної плати за період 1986-1990 року у колгоспі ім.Щорса в с.Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області. Однак у вказаній довідці її ім`я замість « ОСОБА_2 » вказано « ОСОБА_3 ».

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що з 1975 року по 1999 рік працювала бухгалтером у колгоспі ім.Щорса в с.Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області. З 1986 по 1990 роки у колгоспі працювала заявниця на посаді юриста Вказала, що заявницю всі кликали на ім`я " ОСОБА_3 ".

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що в працював в Богородчанському управлінні сільського господарства головним зоотехніком, часто по роботі їздив у колгосп ім.Щорса в с.Жураки Богородчанського району Івано-Франківської області, де в період з 1986 по 1990 роки юристом працювала заявниця.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів ОСОБА_1 необхідно для перерахунку пенсії, оскільки документи, якими вона підтверджує свій страховий стаж, містять розбіжності з її паспортними даними, а тому необхідно надати уточнюючі докази їх приналежності заявниці.

З наданих матеріалів справи вбачається, що заявниця звернулася в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності їй архівної довідки, оскільки такий факт надасть їй можливість реалізувати своє конституційне право на пенсійне забезпечення.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Тобто встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ.

Наведенні вище положення закону вказують на те, що оскільки встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами ПФУ, незгода з їх рішеннями оскаржується в порядку адміністративного судочинства до суду, окрім випадку передбачено п. 26 зазначеного Порядку, коли особа без оскарження рішення про відмову у призначенні пенсії має право в судовому порядку встановити лише факт належності документів, що підтверджують трудовий стаж.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини під час розгляду справ за участю громадян України неодноразово вказував, що державні органи часто покладають на особу надзвичайний та заздалегідь недосяжний стандарт доказування.

Отже, досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, зокрема, правовстановлюючі документи заявниці в сукупності з показаннями свідків, поза розумним сумнівом дають підстави для суду зробити висновок, що архівна довідка №К34/04-01 від 05 серпня 2022 року, видана архівним відділом №1 Івано-Франківської районної державної адміністрації належить саме заявниці ОСОБА_1 .

Беручи до уваги викладене, у зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі заявниці допущено помилки в написанні імені та в інший спосіб здійснити виправлення неможливо, суд вважає, що заяву слід задовольнити, встановивши факт належності вказаного довідки ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити. Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу: архівної довідки № К34/04-01 від 05 серпня 2022 року, виданої архівним відділом №1 Івано-Франківської районної державної адміністрації.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий О. А. Шишко