Провадження № 2-о/554/56/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді Тімошенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябченко В.В.,

представника заявника адвоката Шарової В.В.,

представника заінтересованої особи Носенко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою адвоката Шарової Вікторії В`ячеславівни в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Шевченківський відділ у м. Полтаві Управління державної міграційної служби України у Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року,

встановив:

21.12.2023 року адвокат Шарова В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

В обґрунтування заяви посилався на те, що ОСОБА_1 є не документованою особою зі значними розладами здоров`я, що фактично позбавляє його можливості реалізувати будь-які конституційні прав, свободи та захистити свої інтереси. У зв`язку з відсутністю паспорту громадянина України виникла проблема у встановленні групи інвалідності, не може звернутися за медичною допомогою, отримати соціальну підтримку від держави у вигляді соціальних виплат та інших допомог, гуманітарну допомогу від благодійних фондів, реалізувати право власності, свободу пересування.

Заявник, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Терешки Полтавського району Полтавської області. Свідоцтво про народження видане повторно 08.12.2022 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), серія НОМЕР_1 . Актовий запис про народження №105 від 11.12.1970р., зареєстрований Микільською сільською радою Полтавського району Полтавської області.

Питанням отримання громадянства України ОСОБА_1 своєчасно не займався, паспорт громадянина України не отримував.

Весь час проживає на території України, за кордон не виїжджав.

12.07.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу у м. Полтаві УДМС України у Полтавській області для оформлення паспорту громадянина України із заявою «про перевірку приналежності до громадянства України та видачу паспорту громадянина України у вигляді ID-картки», зареєстрована 12.07.2023р.

06.09.2023 року Шевченківським відділом у м.Полтаві УДМС України у Полтавській області відмовлено заявнику в оформленні паспорта громадянина України (лист від 06.09.2023 року за вих.№5312-2241/5312-23).

Для встановлення належності заявника до громадянства України та отримання паспорту громадянина України у вигляді ID-картки, рекомендовано звернутись до суду для отримання відповідного рішення «про встановлення факту проживання в Україні, станом на 24.08.1991 р. та/або 23.11.1991 року.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, пояснення свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , думку представника заінтересованої особи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Терешки Полтавського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про народження видане повторно 08.12.2022 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), серія НОМЕР_1 . Актовий запис про народження №105 від 11.12.1970р., зареєстрований Микільською сільською радою Полтавського району Полтавської області.

Проживав з батьками за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до довідки Терешківського ліцею Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області від 08.09.2022 року, ОСОБА_1 з 01.09.1978р. по 02.09.1986р. навчався в Зінцівській середній школі Полтавського району, яка перейменована в Терешківську середню школу.

З 1986р. по 1989р. навчався в професійно-технічному училищі №3 м.Полтава.

З 17.04.1989р. проходив виробничу практику в ВП «Локомотивне депо Полтава» (копія відповіді і наказів додається).

В грудні 1989 році був призваний до лав збройних сил СРСР до в/ч НОМЕР_2 . Звільнився з лав збройних сил 14.11.1991р., що підтверджується копією військового квитка.

Відповідно до відомостей з домової книги, після звільнення з військової частини ОСОБА_1 прибув до свого постійного місця проживання за адресою АДРЕСА_1 .

11 лютого 1992 року одружився з ОСОБА_4 . Проживав разом з дружиною та сином за адресою АДРЕСА_2 .

Мав паспорт громадянина СРСР, який був виданий «19» листопада 1986р., підтверджується заявою про видачу паспорта Ф1.

Питанням отримання громадянства України ОСОБА_1 своєчасно не займався, паспорт громадянина України не отримував. Весь час проживає на території України, за кордон не виїжджав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу у м. Полтаві УДМС України у Полтавській області для оформлення паспорту громадянина України із заявою «про перевірку приналежності до громадянства України та видачу паспорту громадянина України у вигляді ID-картки», зареєстрована 12.07.2023р.

06.09.2023 року Шевченківським відділом у м.Полтаві УДМС України у Полтавській області відмовлено заявнику в оформленні паспорта громадянина України (лист від 06.09.2023 року за вих.№5312-2241/5312-23).

Для встановлення належності заявника до громадянства України та отримання паспорту громадянина України у вигляді ID-картки, рекомендовано звернутись до суду для отримання відповідного рішення «про встановлення факту проживання в Україні, станом на 24.08.1991 р. та/або 23.11.1991 року.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що вони знають особисто заявника ОСОБА_1 , так як вони є його сусідами та проживають поряд з ним, як станом 24.08.1991, так і станом на 13.11.1991 р.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Статтею 3 Закону України «Про громадянствоУкраїни» передбачено, що громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України"Прогромадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.

Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом Українивід 08жовтня 1991року №1636-ХІІ"Прогромадянство України" (13 листопада 1991 року).

Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 293ЦПК України та статті 3Закону України "Про громадянство України" і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.

Відповідно до підпункту "а" пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону "Про громадянство України", що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт "в" пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду).

Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Отже, відповідно до положень Закону України "Прогромадянство України" і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Суд вважає, що наявні в справі документи підтверджують той факт, що станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, заявник постійно проживав на території України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» - «Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються».

Відповідно п. п. 6 п. 35 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 заявник для оформлення паспорту подає такі документи: рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи).

Згідно ізчастинами 1,2статті 76Цивільного процесуальногокодексу України,доказами єбудь-якідані,на підставіяких судвстановлює наявністьабо відсутністьобставин (фактів),що обґрунтовуютьвимоги ізаперечення учасниківсправи,та іншихобставин,які маютьзначення длявирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими,речовими іелектронними доказами; висновкамиекспертів; показаннями свідків.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, пояснення свідків, суд вважає за можливе встановити особу заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, у зв`язку з чим вимоги заявника є законними та обґрунтованими і такими, підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 263, 264, 265, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про громадянство України» №2235-IIIвід 18січня 2001року, суд,-

ухвалив:

заяву адвоката Шарової Вікторії В`ячеславівни в інтересах ОСОБА_1 , зацікавлена особа - Шевченківський відділ у м. Полтаві Управління державної міграційної служби України у Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Копію повного судового рішення направити учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Представник заявника - адвокат Шарова Вікторія В`ячеславівна, м. Полтава, вул. В. Козака, б. 14 оф. 4.

Заінтересована особа Шевченківський відділ у м. Полтаві Управління державної міграційної служби України у Полтавській області, адреса: м. Полтава, вул. Героїв України, 30.

Повне рішення проголошено 02.02.2024 року.

Суддя Н.В. Тімошенко