Справа № 700/603/23
Провадження № 2/700/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі головуючого - судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Нетребенко В.О., прокурора: Джугана В.В., представника відповідача: адвоката Бондарчука Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Лисянка, цивільну справу за позовом Звенигородської окружної прокуратури (місцезнаходження: вул. Софії Терещенко, 40 А м. Звенигородка Черкаської області) в інтересах держави в особі Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області (місцезнаходження: вул. Центральна, 46 А с. Виноград Звенигородського району Черкаської області) до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (місцезнаходження: вул. Смілянська, 121 м. Черкаси), ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ТОВ «НАШЕ ЗЕРНО ПЛЮС» (місцезнаходження: вул. Рейтарська, 17,14 м.Київ) ТОВ «МОШНИАГРОПЛЮС» (місцезнаходження: вул. Рейтарська, 17,14 м.Київ) про витребування земельної ділянки,

установив:

Звенигородська окружна прокуратура в інтересах держави в особі: Виноградської сільської ради Звенигородського району Черкаської області звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ТОВ « НАШЕ ЗЕРНО ПЛЮС», ТОВ « МОШНИАГРОПЛЮС» про витребування земельної ділянки.

Перший заступник керівника Звенигородської окружної прокуратури 28.11.2023 року звернувся із заявою про зміну предмету позову виключивши одну позовну вимогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 15.10.2019 до Руськополянської сільської ради надійшла заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2 га по АДРЕСА_2 .

Рішенням Руськополянської сільської ради від 17.10.2019 № 14-8V/II «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок» ОСОБА_1 надано дозвіл замовити в організаціях, які мають дозвіл (ліцензію), виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га за адресою: АДРЕСА_2 . Руськополянської сільської ради про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2 га за вищевказаною адресою та передачу її у приватну власність.

Так, рішенням Руськополянської сільської ради від 25.02.2020 № 21-21/VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання у власність земельних ділянок» затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000 га, у тому числі: ріллі 0,2000 га, забудованих земель 0,0000 га, з них під будівлями та спорудами 0,0000 га, кадастровий номер :01:001:0765, яка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_2 .

Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0765 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.03.2020 за № 35802996, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51472123 від 05.03.2020.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 10.05.2023 № 10-23-.36-2332/2-23 встановлено, що 14.08.2019 із заявою про надання як учаснику АТО дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району до Головного управління звернувся представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 (вхідний номер заяви Л-6104/0/94/19).

За результатами розгляду вищезазначеної заяви Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області прийнято наказ від 16.08.2019 № 23-3216/14-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою».

В подальшому, за заявою ОСОБА_2 від 02.11.2020 (вх. № Л-13826/0/94-20 Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області видано наказ від 01.12.2020 № 1649-УБД «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:001:1021), із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.03), розташовану в адміністративних межах Виноградської сільської ради Черкаської області.

На підставі вказаного наказу 16.12.2020 за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1021 (номер запису 39803611, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.12.2020, індексний номер: 55808372).

Крім того, згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.12.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області до Державного реєстру речових прав внесено запис про інше речове право право оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право: 39803631) за ТОВ «НАШЕ ЗЕРНО ПЛЮС». Підстава для державної реєстрації речового права договір оренди землі від 16.12.2020 без номеру, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «НАШЕ ЗЕРНО ПЛЮС» строком на 15 років, а саме - до 16.12.2035.

Державним реєстратором Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Міняйло В.С. 15.12.2022 року до Державного реєстру речових прав внесено запис про інше речове право право суборенди землі (номер запису про інше речове право: 39803611) за ТОВ «МОШНИАГРОПЛЮС». Підстава для проведення державної реєстрації іншого речового права договір суборенди землі від 22.02.2022 № 2-22, укладений між ТОВ «НАШЕ ЗЕРНО ПЛЮС» та ТОВ «МОШНИАГРОПЛЮС» строком на 13 років, а саме - до 22.02.2035. Дана земельна ділянка передана у суборенду ТОВ «МОШНИАГРОПЛЮС».

Таким чином, ОСОБА_1 попередньо реалізувавши своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства шляхом приватизації земельної ділянки площею 0,2000 га (кадастровий номер :01:001:0765), розташованої в адміністративних межах АДРЕСА_2 , повторно, безоплатно, на підставі ст.ст. 116, 118, 121 ЗК України отримав у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:001:1021), розташовану в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського (на даний час Звенигородського) району Черкаської області.

На підставі вищевикладеного просить суд витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Виноградської сільської ради земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:001:1021 площею 2,0000 га вартістю 93772,25 грн., розташовану в адміністративних межах Виноградської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області. Також просить стягнути з відповідачів на користь Звенигородської окружної прокуратури понесені судові витрати на сплату судового збору.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Представник відповідача адвокат Бондарчук Д.С. у судовому засіданні позов не визнав та просив залишити позов без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки прокурор не має повноважень на звернення до суду. З поданих доказів вбачається, що прокурором штучно створено умови для звернення до суду, адже сам орган місцевого самоврядування це питання на сесії у встановленому порядку не розглядав, а відтак міг самостійно звернутися з відповідним позовом, тому прокурором не дотримано вимог ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру».

Представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання у якому просив справу слухати без участі представника. Заперечує проти задоволення позовних вимог прокурора зокрема з тих підстав, що частиною 6 ст.118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно ст.7 статті 118 Земельного кодексу України, визначено, що Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. В .2019 році до Головного управління Держгеокадастру звернувся від імені ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_2 із заявою про надання як учаснику АТО дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району. В подальшому, за заявою ОСОБА_2 від 02.11.2020 (вх. № Л-13826/0/94-20 Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області видано наказ від 01.12.2020 № 1649-УБД «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:001:1021), із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.03), розташовану в адміністративних межах Виноградської сільської ради Черкаської області. У заяві ОСОБА_1 зазначив, що право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки за даним видом цільового призначення не використовував. На час прийняття наказу у Головному управлінні не було інформації про наявність у гр. ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0765, яку він отримав у межах норм безкоштовної приватизації. Головне управління не погоджується із статусом відповідача, оскільки не були відомі ті обставини, які стали підставою для подання позову у даній цивільній справі. Також, просять при винесенні рішення про розподіл судового збору не покладати його на Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Представник Виноградської сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання у якому просив справу слухати без участі представника, позов підтримує.

Вислухавши учасників судового розгляду, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що 15.10.2019 року до Руськополянської сільської ради надійшла заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2 га по АДРЕСА_2 .

Рішенням Руськополянської сільської ради від 17.10.2019 № 14-8V/II «Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок» ОСОБА_1 надано дозвіл замовити в організаціях, які мають дозвіл (ліцензію), виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,20 га за адресою: АДРЕСА_2 . Руськополянської сільської ради про затвердження проєкту землеутрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2 га за вищевказаною адресою та передачу її у приватну власність.

Рішенням Руськополянської сільської ради від 25.02.2020 № 21-21/VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання у власність земельних ділянок» затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2000 га, у тому числі: ріллі 0,2000 га, забудованих земель 0,0000 га, з них під будівлями та спорудами 0,0000 га, кадастровий номер :01:001:0765, яка розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_2 .

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_1 , номер відомостей про речове право 35802996, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 51472123.

З заявою про надання як учаснику АТО дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Виноградської сільської ради Лисянського району до Головного управління 14.08.2019 року звернувся представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 (вхідний номер заяви Л-6104/0/94/19).

За результатами розгляду вищезазначеної заяви Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області прийнято наказ від 16.08.2019 № 23-3216/14-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою.

Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області 02.11.2020 року видано наказ від 01.12.2020 № 1649-УБД «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі рілля площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:001:1021), із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства (код КВ ЦПЗ секція А, підрозділ 01.03), розташовану в адміністративних межах Виноградської сільської ради Черкаської області.

На підставі вказаного наказу 16.12.2020 за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:1021 (номер запису 39803611, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.12.2020, індексний номер: 55808372).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.12.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області до Державного реєстру речових прав внесено запис про інше речове право право оренди земельної ділянки (номер запису про інше речове право: 39803631) за ТОВ «НАШЕ ЗЕРНО ПЛЮС». Підстава для державної реєстрації речового права договір оренди землі від 16.12.2020 без номеру, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «НАШЕ ЗЕРНО ПЛЮС» строком на 15 років, а саме - до 16.12.2035.

Державним реєстратором Виконавчого комітету Лисянської селищної ради Міняйло В.С. 15.12.2022 року до Державного реєстру речових прав внесено запис про інше речове право право суборенди землі (номер запису про інше речове право: 39803611) за ТОВ «МОШНИАГРОПЛЮС». Підстава для проведення державної реєстрації іншого речового права договір суборенди землі від 22.02.2022 № 2-22, укладений між ТОВ «НАШЕ ЗЕРНО ПЛЮС» та ТОВ «МОШНИАГРОПЛЮС» строком на 13 років, а саме - до 22.02.2035. Дана земельна ділянка передана у суборенду ТОВ «МОШНИАГРОПЛЮС».

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 на час отримання спірної земельної ділянки (наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 16.08.2019 № 23-3216/14-19-СГ) використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання (Рішенням Руськополянської сільської ради від 25.02.2020 № 21-21/VII), що є порушенням вимог ст. 116, 118, 121, 125 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі:

а)приватизації земельних ділянок,які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За таких обставин, реалізація повноважень Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області має здійснюватися з дотриманням вимог законодавства, яке забороняє повторне отримання безоплатно у приватну власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства (понад норми приватизації, встановлені Земельним кодексом України).

Водночас, земельна ділянка загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:001:1021, що знаходиться в адмінмежах Виноградської сільської ради, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_1 права на безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У п. 38, 39 постанови Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 916/3727/15 вказано, що за змістом статей 387,188 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник майна, який фактично позбавлений можливості володіти й користуватися вказаним майном в результаті його незаконного вибуття з володіння, за наявності певних умов має право витребувати таке майно із чужого володіння.

Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначений захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17).

Глава 29 ЦК України передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності, як витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України).

З огляду на вищевикладене, вбачається очевидний факт порушення інтересів держави в особі Виноградської сільської ради як законного власника та розпорядника земель сільськогосподарського призначення в межах територіальної громади, тому земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер :02:001:1021) підлягає витребуванню у ОСОБА_1 на користь держави в особі Виноградської сільської ради.

Верховний Суд неодноразово вказував на недопустимість використання права повторної безоплатної приватизації землі за одним і тим же видом цільового призначення, тому відповідачі у даній справі не дотрималися вказаних вище вимог земельного законодавства (постанова ВС КЦС від 09 лютого 2023 року у справі № 483/2263/19.

Відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20).

Заперечення представника відповідача щодо залишення позову без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не можуть бути прийняті судом, оскільки дана норма передбачає залишення позову без розгляду якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. В той же час, позовна заява подана прокурором, як самостійним суб`єктом цивільного процесу в порядку ст. 56 ЦПК України. Сам позов підписаний уповноваженою особою, у судовому засіданні брав участь прокурор на підставі довіреності.

У пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що сторонами цивільного провадження є позивач і відповідач. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави.

Системне тлумачення частин четвертої, п`ятої статті 56 ЦПК України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва інтересів держави, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Невжиття компетентним органом достатніх заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати бездіяльність компетентного органу. Для встановлення того, які дії вчинить останній, прокурор до нього звертається до подання позову у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надаючи цьому органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом перевірки виявлених прокурором фактів порушення законодавства, а також вчинення дій для виправлення цих порушень, зокрема подання позову чи повідомлення прокурора про відсутність порушень, які вимагають звернення до суду.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва у позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі немає, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Зазначений правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) та від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (провадження № 14-91цс20).

У даній справі Виноградська сільська рада Звенигородського району Черкаської області чітко і беззаперечно повідомила прокурора, що з позовом у зв`язку з незаконною приватизацією земельної ділянки ОСОБА_1 звертатись не буде у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, не заперечують щодо представництва їх інтересів у суді прокурором (т. 1 а.с. 34), що свідчить про дотримання вимог закону прокурором при зверненні до суду.

Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц зокрема вказує, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), не розкриття необхідної контрагенту інформації тощо.

При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони.

Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки, необґрунтовано зволікає з розглядом проєкту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проєкту землеустрою та затверджує цей проєкт щодо іншої особи.

З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проєкт та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду.

За обставин справи, обидва відповідачі у даній справі діяли недобросовісно, оскільки ОСОБА_1 знав про використання ним раніше права на безоплатну приватизацію за одним і тим же видом цільового призначення, а Головне управління Держгеокадастру, як компетентний, спеціальний орган виконавчої влади при прийнятті розпорядчого акта, мав можливість перевірити використання цього права ОСОБА_1 раніше, отже вказані особи є належними відповідачами у даній справі.

Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви та заяви про забезпечення позову підлягають стягненню з відповідачів, а сума судового збору сплачена за відкликану позовну вимогу, підлягає поверненню, як зайво сплачена.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 5, 12, 13, 71, 74, 81, 142, 211, 258, 259, 263, 265, 273, ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Виноградської сільської ради (код ЄДРОПУ 34207683, вул. Центральна, 46а, с. Виноград, Звенигородський район, Черкаська область, 19340) земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:001:1021 площею 2,0000 га вартістю 93772,25 грн., розташовану в адміністративних межах Виноградської сільської ради, Звенигородського району, Черкаської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 18015, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, р/р UA0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ) 2013 (дві тисячі тринадцять) грн. судового збору.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (, вул. Смілянська, 131, м. Черкаси) на користь Черкаської обласної прокуратури (, місцезнаходження: 18015, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, р/р UA0003751 в Державній казначейській службі України у м. Київ) 2013 (дві тисячі тринадцять) грн. судового збору.

Повернути Черкаській обласній прокуратурі (,місцезнаходження: 18015, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, р/р НОМЕР_2 в Державній казначейській службі України у м. Київ) надміру сплачений судовий збір у сумі 2 684 грн, сплаченого за платіжним доручення від 16 червня 2023 року № 1192.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25 січня 2024 року.

Суддя С. Д. Пічкур