Провадження №2/447/53/24
Справа №447/2382/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

18.01.2024 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення,

Процесуальні дії у справі.

31.07.2023 на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування позову позивачі покликаються на те, що 28 травня 2020 року близько 19:00 год, ОСОБА_4 , керуючи легковим автомобілем марки "Mercedes-Benz", моделі «Е-200», н.з. НОМЕР_1 та рухаючись дорогою Київ-Чоп, неподалік с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, діючи необережно, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, виїхав на перехрестя та не дав переваги в русі автомобілю марки "Audi" моделі «А4» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , що рухався у лівій смузі руху у напрямку до м. Чоп, в результаті чого сталося зіткнення між цими транспортними засобами, після чого, автомобіль марки «Audi», моделі «А4» допустив ще зіткнення із автомобілем марки «ЗАЗ», моделі «110207» н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який в той час знаходився у нерухомому положенні перед виїздом на головну дорогу зі сторони стадіону "Арена Львів".

Внаслідок порушення вимог ПДР України водієм ОСОБА_4 , що привело до зіткнення транспортних засобів, пасажири, що знаходилися у автомобілі «ЗАЗ» отримали тілесні ушкодження, зокрема:

ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеня, внутрішньо-мозкової гематоми в ділянці базальних ядер справа у вигляді стійкого цефалічного, вестибуло-атаксичного синдромів, церебрастенії, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, були спричинені від дії тупих предметів, якими могли бути удари об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП, що підтверджується проведеною судово-медичною експертизою № 168/2020 від 10.09.2020;

малолітня ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді 4 саден на підборідді, правій щоці, правій вушній раковині, 3 синців на зовнішній поверхні правого плеча, правій гомілці, закритого перелому лівої ключиці з зміщенням, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, що також були спричинені від дії тупих предметів, якими могли бути удари об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП, що підтверджується проведено судово-медичною експертизою № 93/2020 від 04.06.2020.

Вищевказана дорожньо - транспортна пригода відбулася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 , а саме п. 1.5,1.10, п. 2.3б) та д), п.10.1, п.16.1, а також дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» цих Правил. Вказані порушення вимог ПДР України є в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу "Mercedes-Benz" моделі «Е-200», н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_4 під час автопригоди, не була застрахована.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 червня 2023 року кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, внесене до ЄРДР за №0000622 від 29.05.2020 стосовно ОСОБА_4 закрито. Цивільний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення моральної та матеріальної шкоди залишено без розгляду, роз`яснено стороні потерпілих про можливість звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ЗАЗ», моделі «110207» н.з. НОМЕР_3 , яким керував під час пригоди ОСОБА_2 , зазнав технічних пошкоджень та згідно висновку експерта №СЕ-19/114-21/4797АВ судово-автотоварознавчої експертизи від 23.04.2021, вартість матеріального збитку, станом на 28.05.2020 становить 22839,60 грн.

ОСОБА_1 з 03 по 22 червня 2020 року та з 29 липня по 17 серпня 2020 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві "Новороздільська міська лікарня". В подальшому, також проходила стаціонарне лікування з приводу отриманих травм під час ДТП в КНП «Новороздільська міська лікарня» з 10 по 25 вересня 2020 року, з 02 по 15 січня 2021 року, з 16 по 27 вересня 2021 року та отримала направлення від 27 вересня 2021 року на медико-соціальну експертизу. 28.09.2021 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності.

Малолітня дочка ОСОБА_6 після ДТП була доставлена у Львівську обласну дитячу клінічну лікарню «Охматдит», де їй було надано першу медичну допомогу з приводу отриманого закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням, після чого вона проходила амбулаторне лікування по місцю проживання в м. Новий Розділ, Львівської області.

Відповідачем ОСОБА_4 нанесено їм психологічної травми, що проявляється у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного способу життя, порушення сну, депресії, невпевненість в собі та житті, щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події. Малолітня дочка ОСОБА_7 вела активний спосіб життя, їй було морально і фізично важко перейти період зростання кістки і реабілітації у малорухомому стані. Також вона отримала і психологічну травму-неспокійний сон, надмірна реакція на несподівані подразники, особливо пов`язані з автомобілем. ОСОБА_1 пройшла тривалий і інтенсивний курс лікування. Проходить і досі стаціонарно у лікарні двічі на рік. Травма мозку не пройшла безслідно-погіршується стан пам`яті, виникають часті головні болі та запаморочення, з`явилося порушення координації рухів, розлади сну, нестійкий емоційний стан.

Оскільки понесені моральні страждання не можна відшкодувати в повному обсязі, позаяк немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, будь-яка компенсація зі сторони відповідача не може бути адекватною дійсним стражданням, тому позивачі оцінюють її суто умовний вираз, враховуючи вимоги розумності і справедливості та просять стягнути з відповідача 315 000 грн. моральної шкоди, з яких 200 000 грн. шкоди заподіяної ОСОБА_1 , 100000 грн.- малолітній ОСОБА_8 , 15 000 грн. - ОСОБА_2 , а також витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

01.08.2023 сформовано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 02.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Відповідачу надано строк для подання відзиву, заперечень.

08.08.2023 відповідач отримав копію ухвали суду від 02.08.2023, копію позовної заяви та доданих до неї документів, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до суду.

18.09.2023 на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач ОСОБА_4 не погоджується із вимогами позивача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування позиції посилається на те, що на момент настання ДТП транспортний засіб «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 не було забезпечено договором обов`язкового страхування внаслідок чого Моторно (транспортне) страхове бюро України відшкодовує нанесену шкоду в порядку підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону 16 1961-ІУ.

При цьому, згідно ст. 22.1 Закону № 1961-ІУ передбачено, що в разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в наслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону №1961-IV).

Відповідно до висновку експерта №2015 від 23.04.2021 розмір нанесеної шкоди становить 22839,66 грн. Ринкова вартість транспортного засобу «ЗАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3 на момент настання страхового випадку 22839,66 грн. Таким чином в предмет доказування по даному спору, що виник між позивачем та відповідачем, входить визначення розміру страхового відшкодування у порядку передбаченому ст. 30 Закону України № 1961-IV- чого не було зроблено позивачем, а отже даний позов є необгрунтованим.

Позивачі просять стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінюють у розмірі 315 000 грн., при цьому, жодним доказом такі вимоги не підтверджують, а тому слід відмовити у задоволенні вимог, а також розділити судові витрати у відповідності до ч.7 ст. 141 ЦПК України у розмірі 2000,00 грн. та стягнути такі за рахунок держави.

11.10.2023 постановлено ухвалу щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

24.11.2023 відповідач ОСОБА_4 подав до суду письмові пояснення, згідно яких вказує, що 28.05.2020 вчинив неумисні дії, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, тобто скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України. Він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, хоча повинен був і міг їх передбачити. Це свідчить про наявність в його діяннях злочинної недбалості. Вказаного дня він керував автомобілем марки "Mercedes-Benz", моделі «Е-200», н.з. НОМЕР_1 , однак через несправність якого не зміг виконати маневр, внаслідок чого його автомобіль здійснив зіткненняз автомобілем "Audi" моделі « А4» н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого вже некерований автомобіль "Audi" моделі «А4» н.з. НОМЕР_2 здійснив зіткнення з автомобілем потерпілих. Саме визнання своєї вини відразу на місці ДТП і свідчить про готовність і аж ніяк не намагання уникнути відповідальності за скоєне, у чому постійно звинувачують захисники потерпілих. Він не оспорював фактичні дані, а лише заявляв про готовність відшкодувати заподіяні збитки. Однак є дві великі різниці, відшкодування заподіяних збитків і задоволення безпідставно завищених вимог зі сторони потерпілих, які він, ОСОБА_4 , не мав можливості виконати через занадто захмарні суми та свій матеріальний стан. Заявлену суму в даному позові в розмірі 315000,00 гривень вважає занадто великою виходячи з необґрунтованості.

Цивільний позов потерпілими був поданий до суду в 2023 році, тобто майже через 3 роки, фактично перед спливом строку притягнення його до відповідальності. При чому, потерпілі користувались правовою допомогою ще з досудового слідства. Заявлена ціна позову у кримінальному провадженні чергове підтвердження недобросовісної поведінки потерпілих (майже 10000 доларів США), наводить на думку, що їхні дії спрямовані не на погашення заподіяних збитків, а на особисте збагачення.

На протязі всіх цих років судового розгляду він несе важкий тягар відповідальності перебуваючи в залі суду в якості підсудного, а тепер і відповідача у справі, чим несе відповідальність за скоєне. Він ніколи раніше ні до кримінальної, ні адміністративної відповідальності не притягався, він повністю усвідомив наслідки вчиненого, а тому вважає, що адекватним розміром задоволення моральних збитків може бути визначена сума в розмірі прожиткового мінімуму громадян на кожного з потерпілих, у зв`язку з чим просив у задоваленні позову відмовити.

Представник позивачів в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив такі задоволити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили та з підстав вказаних у поданому до суду відзиві просили позовні вимоги задоволити частково.

Суд встановив:

Відповідно до свідоцтва про народження серїі НОМЕР_4 від 12.07.2010 батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно копії висновку експерта №93/2020 від 04.06.2020 (по матеріалах кримінального провадження №0000622) при огляді та з представлених медичних документів у гр. ОСОБА_3 2010 року народження виявлено на підборідді, правій щоці, правій вушній раковині 4 садна, на зовнішній поверхні правого плеча, правій гомілці 3 синці, закритий перелом лівої ключиці із зміщенням. Дані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до звернення потерпілої за медичною допомогою, імовірно 28.05.2020 від дії тупих предметів, якими могли бути удари об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП, викликали тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Відповідно до копії висновку експерта №168/2020 від 10.09.2020 (по матеріалах кримінального провадження №0000622), проведеної на підставі постанови старшого слідчого СВ Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Черкавського І.Б., при огляді у гр. ОСОБА_1 1983 р.н. будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. З представлених медичних документів - забій головного мозку середнього ступеня, внутрішньомозкова гематома в ділянці базальних ядер справа у вигляді стійкого цефалічного, вестибуло-атактичного синдромів, церебрастенії. Дані тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення потерпілого за медичною допомогою, імовірно 28.05.2020 від дії тупих предметів, якими могли бути удари об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП, викликали тривалий розлад здоров`я (стаціонарне лікування з 03.06.2020 по 22.06.2020, амбулаторне лікування, повторне стаціонарне лікування з 29.07.2020 по 17.08.2020) і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/114-21/4797-АВ від 23.04.2021 ринкова вартість наданого на дослідження автомобіля марки "ЗАЗ 110207" 2003 року випуску р.н. НОМЕР_3 , сірого кольору станом на 28.05.2020 становить 22839,66 грн. З технічної точки зору провести відновлювальний ремонт представленого на дослідження автомобіля марки "ЗАЗ 110207" 2003 року випуску р.н. НОМЕР_3 - неможливо. Мінімальна вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "ЗАЗ 110207" 2003 року випуску р.н. НОМЕР_3 станом на 28.05.2020 становить 26451,34 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки "ЗАЗ 110207" 2003 року випуску р.н. НОМЕР_3 , станом на 28.05.2020 становить 22839,66 грн.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.06.2023 задоволено клопотання захисника обвинуваченого адвоката Грабовця С.В. ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України в зв`язку з закінчкенням строків давності. Кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 від 29.05.2020 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закрито.

ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні КНП "Новороздільська міська лікарня" з 03.06.2020 по 22.06.2020, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1612; з 29.07.2020 по 17.08.2020, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2005; з 10.09.2020 по 25.09.2020, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2322; з 02.01.2021 по 15.01.2021, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №9; з 16.09.2021 по 27.09.2021, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2280; з 08.08.2022 по 19.08.2022, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2255; з 06.03.2023 по 17.03.2023, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №901.

27.09.2021 ОСОБА_1 20.05.1983 направлено на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК). 28.09.2021 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, загального захворювання строком до 01.10.2024 із обмеженим фізичним навантаженням, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 042622 від 28.09.2021.

Оцінка суду.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є та не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» ЄСПЛ зазначив, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги».

Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується роз`яснення Пленуму Верховного Суду, викладені в п.9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95N4 (з наступними змінами та доповненнями) про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачам, суд враховує вину ОСОБА_4 , глибину та тривалість моральних страждань позивачів, яких вони зазнали внаслідок ДТП, докази, подані позивачами, та із застосуванням принципів розумності і справедливості, приходить висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 70 000,00 грн., ОСОБА_3 - 30 000,00 грн., ОСОБА_2 - 5000,00 грн.

Щодо вирішення питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх фактично сплачено стороною.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено попередній розрахунок витрат на правову допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020, провадження №61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).

Враховуючи, що позивачем до позовної заяви не долучено документально підтверджені докази понесення витрат на правову допомогу, однак, з огляду на матеріали справи, з урахуванням складності справи та тривалості провадження, кількості судових засідань, оцінюючи співмірність заявлених до відшкодування витрат, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов підлягає до задоволення частково, а позивачі звільнені від сплати судового збору, оскільки такий стосується відшкодування шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення, з ОСОБА_4 належить стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 137, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 23, 170, 1168, 1172, 1187 ЦК України, -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 70 000 ( сімдесят тисяч) гривень 00 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 30 000 ( тридцять тисяч) гривень 00 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5000 ( п`ять тисяч) гривень 00 копійки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 ( десять тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у справі у розмірі 1073,60 (однієї тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі:

ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: невідомий.

ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 18.01.2024.

Суддя Головатий А. П.