Справа № 174/235/23
п/с № 2-з/174/1/2024
УХВАЛА

16 січня 2024 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Троцько О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, клопотання представника позивача ОСОБА_3 адвоката Смук Михайла Ілліча про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2023 року до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовом звернулась ОСОБА_3 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування.

Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28.03.2023 року позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

В подальшому 15.05.2023 року ОСОБА_4 подав заяву про допуск його до участі у справі, як зацікавленої особи.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 07.06.2023 року вказана заява ОСОБА_4 була задоволена, його залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

21.06.2023 року ОСОБА_3 подала заяву про заміну первісного відповідача належним відповідачем в якій просила замінити первісного відповідача - Вільногірську міську раду Дніпропетровської області належним відповідачем - ОСОБА_4 та виключення його з числа третіх осіб.

21.06.2023 року ухвалою міського суду вказане клопотання задоволено в повному обсязі, замінено неналежного відповідача належним та виключено ОСОБА_4 з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

16.01.2024 року представник позивача адвокат Смук М.І. подав клопотання про забезпечення позову. В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає про те, що Самарським районним судом м. Дніпропетровська 09.10.2023 року ухвалено рішення про задоволення заяви ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, отже ОСОБА_4 може вчинити нотаріальні дії відносно спірного спадкового майна, яке є предметом розгляду у справі.

Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення по справі, посилаючись на положення ст. 150 ЦПК України, просить забезпечити позов у справі, накласти арешт на квариру АДРЕСА_1 . Заборонити вчиняти нотаріальні дії з будь-яким майном яке належить, або належало ОСОБА_5 на день його смерті з чого б воно не складалося.

В судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилався на те, що після набрання рішенням районного суду 09.11.2023 року законної сили відповідач може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом при тому, що наявне спірне спадкове майно.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечував, оскільки спір є немайновим, тому арешт на майно не може бути накладено, а щодо вчинення нотаріальних дій, то нотаріус повідомила ОСОБА_4 , що до розгляду цієї справи свідоцтво йому видано не буде. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши думку представників позивача та відповідача, оглянувши матеріали справи в межах розгляду цього клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з п. 4 п. Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В судовому засіданні з`ясовано, що між сторонами існує спір про визнання права на спадкування, оскільки позивач просить суд встановити факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років, посилаючись на те, що відтак вона є спадкоємцем 4-ї черги та наявність у спадкодавця нерухомого майна у м. Вільногірську. Відповідач позовні вимоги не визнає. Рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт родинних відносин відповідача та ОСОБА_5 (спадкодавця у цій справі), що не заперечував представник відповідача.

Таким чином, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення суду по справі. Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, між сторонами дійсно виник спір, а заходи забезпечення позову є співмірними заявленим вимогам, а також є необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Вказані в заяві представника позивача способи забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Задоволення заяви про забезпечення позову не являється фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача, а лише обмежує його у здійсненні права на отримання свідоцтва про право на спадщину на певний період та відповідно розпорядження спірним майном.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 268 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_3 адвоката Смук Михайла Ілліча про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квариру АДРЕСА_1 .

Заборонити вчиняти нотаріальні дії з будь-яким майном яке належить, або належало ОСОБА_5 на день його смерті з чого б воно не складалося.

Ухвалу звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.А.Ілюшик