Справа №713/424/24
Провадження №2-з/718/3/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 року м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний виконавець Кондрюк Костянтин Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний виконавець Кондрюк Костянтин Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

18.04.2024 на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову у вказаній вище справі, яка мотивована тим, що приватним виконавцем 10.08.2022 відкрито виконавче провадження № 69607371 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 16714. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому призведе до того, що рішення суду буде даремним, безрезультатним та таким, що порушує права позивача. Також вважає, що зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса є співмірним заходом забезпечення із заявленими позовними вимогами. Враховуючи описане вище, просив задовольнити його заяву про забезпечення позову.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Із системного аналізу зазначених норм права слідує, що підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За приписами ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства слідує, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 зроблено висновок, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - приватний виконавець Кондрюк Костянтин Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, в якому просить визнати виконавчий напис № 16715 від 18.12.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Заявник в заяві про забезпечення позову просить зупинити стягнення за оскаржуваним у позові виконавчим документом, однак ним не наведено та не надано жодних доказів того, що з нього на момент подання заяви вже стягуються чи стягнуті будь-які кошти, а також не наведено ризиків та не надано документальних підтверджень реальної загрози у подальшому виконанні рішення суду. Заява про забезпечення позову, окрім формального посилання на необхідність захисту прав ОСОБА_1 від можливих порушень з боку відповідача, не містить мотивів співмірності застосування заходів із предметом позову, підтверджених належними та достатніми доказами, та наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування зазначених видів забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість порушення прав заявника та неможливості виконання судового рішення у майбутньому без наведення відповідного обґрунтування підтвердженого належними доказами, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Окрім того, оскаржений виконавчий напис № 16715 вчинений 18.12.2021, а виконавче провадження № 69607371 відкрито ще 10.08.2022, тобто, обставини, які стали предметом позову ОСОБА_1 , існують вже тривалий час, впродовж якого заявник не довів існування для нього суттєвих негативних наслідків від цього, окрім як спроби виконавця здійснити стягнення за виконавчим написом на загальну суму 14664.8 грн.

Спосіб захисту права шляхом заборони вчиняти певні дії в майбутньому не передбачений законом, тому така вимога не задовольняється судом, про що свідчить висновок, який викладений в постанові ВСУ від 24 травня 2017 р. у справі № 6-951цс16.

Таким чином, заявник не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, оскільки не доведено факт того, що з нього стягуються кошти, а тому суд вважає заяву про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою і приходить до висновку про необхідність відмови у забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст.149 -150,153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний виконавець Кондрюк Костянтин Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Василь Скорейко