Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2897/23

29 січня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

його представника, адвоката - Гураша М.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , достатній для подання заяви про прийняття спадщини згідно заповіту від 10.01.2014 року терміном два місяці з часу набрання даним рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві та просили їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, натомість надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, зазначивши, що не заперечує щодо задоволення позову ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача та його представника, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 (а.с.6).

Реєстрація його народження проведена 07.01.1966 року у виконавчому комітеті Чорнопотоківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, про що зроблено запис за № 1 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

У вказаному свідоцтві батьками позивача зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що відповідає дійсності (а.с.8).

Батько позивача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 71 рік помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Чорний Потік Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Його смерть зареєстрована 13.07.2009 року у виконавчому комітеті Чорнопотоківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, про що цього ж дня складено актовий запис № 23, про що свідчить повторно видане 17.11.2023 року свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Судом також з`ясовано, що мати позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 77 років померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чорний Потік Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Її смерть зареєстрована 27.01.2014 року у виконавчому комітеті Чорнопотоківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, про що цього ж дня складено актовий запис № 6 та видано свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).

Мати позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована і проживала одиноко у власному будинку АДРЕСА_2 на час своєї смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час її смерті в належному їй будинку ніхто не був зареєстрований і ніхто з нею не проживав. Арешт та заборона на майно померлої ОСОБА_3 не накладались. Вказані обставини підтверджуються довідкою № 7/01-4.2/11 від 15.11.2023 року, виданою Чорнопотоківським старостинським округом Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.12).

Як перевірено судом, ще за час свого життя ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпорядилася частиною належного їй майна на випадок своєї смерті і склала 10.01.2014 року заповіт, в якому зробила таке заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку площею 0,1541 га, яка розташована - ур. Горішняк, с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:002:0127 та земельну ділянку площею 0,2486 га, яка розташована - - ур. Горішняк, с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:002:0128, заповідає ОСОБА_1 , 1965 року народження, тобто позивачу по справі.

Даний заповіт цього ж дня посвідчений секретарем виконавчого комітету Чорнопотоківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області Стефанюк О.І. та зареєстровано в реєстрі № 2 (а.с.15).

Таким чином, після смерті матері позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на майно, яке належало померлій на праві приватної власності, а саме: земельну ділянку площею 0,1541 га, яка розташована - ур. Горішняк, с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:002:0127 та земельну ділянку площею 0,2486 га, яка розташована - - ур. Горішняк, с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:002:0128. Вказаний факт стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 582577 та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 582578, виданими їй як громадянці України 28.12.2009 року на підставі рішення Чорнопотоківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області № 13/2007 від 13.12.2007 року та підписані головою даної ради Шовгенюк В. та начальником управління Держкомзему у Надвірнянському районі Левицькою О. Дані акти зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відповідно за № 42 та № 43 (а.с.13-14).

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.1222, 1223 ЦК України позивач є спадкоємцем майна його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за заповітом на належне їй спадкове майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1541 га, яка розташована - ур. Горішняк, с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:002:0127 та земельну ділянку площею 0,2486 га, яка розташована - ур. Горішняк, с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:002:0128 і отримані нею на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 582577 та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 582578, що видані їй як громадянці України 28.12.2009 року на підставі рішення Чорнопотоківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області № 13/2007 від 13.12.2007 року.

Крім нього на вказане спадкове майно ніхто більше не претендує і протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса за місцем знаходження даного спадкового майна заяви про прийняття спадщини не подав.

17.11.2023 року позивач звернувся із заявою до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М., тобто за місцем знаходження спадкового майна, щодо оформлення спадщини за заповітом на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, а саме земельну ділянку площею 0,1541 га, яка розташована - ур. Горішняк, с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:002:0127 та земельну ділянку площею 0,2486 га, яка розташована - - ур. Горішняк, с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, кадастровий номер :02:002:0128, що належали матері позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чорний Потік Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Однак, приватний нотаріус Надвірнянського РНО Івано-Франківської області Шушкевич С.М. відмовила ОСОБА_1 у прийомі заяви про прийняття спадщини померлої його матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв"язку з пропуском шестимісячного строку з часу відкриття спадщини для подання такої заяви, передбаченого ч.1 ст.1270 ЦК України, який сплив 24.07.2014 року, про що видала довідку за № 01-16/447 від 17.11.2023 року (а.с.11).

Одночасно нотаріус роз`яснила позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України, яка визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом померлої ОСОБА_3 пропущений ним з поважних причин, оскільки ще задовго до смерті спадкодавця він проживав окремо від неї в іншому населеному пункті, а саме в с. Білі Ослави, Надвірнянського району, Івано-Франківської області і до неї навідувався рідко, так як поруч проживав її другий син, його брат, відповідач по справі - ОСОБА_2 , який постійно допомагав їй по господарству. Саме йому перейшла в порядку спадкування згідно свідоцтва про право на спадщину за законом за № 995 від 08.09.2021 року половина домоволодіння, яка належала померлій матері ОСОБА_3 , що знаходиться в АДРЕСА_2 . Власником другої половини даного домоволодіння ОСОБА_2 став в порядку спадкування після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно свідоцтва про право на спадщину за № 1-2015 від 19.05.2010 року.

Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта за № 355009634 від 20.11.2023 року (а.с.16-17).

Мати позивача ОСОБА_3 фактично проживала одиноко і за характером була дуже мовчазною. Крім того, вона не бажала вести з позивачем розмову про спадкування свого майна. А тому йому не було відомо про наявність складеного нею заповіту від 10.01.2014 року в його користь на належне їй майно, а саме - вищевказані земельні ділянки.

Померла ОСОБА_3 також не повідомила ОСОБА_1 про наявність складеного нею заповіту. Після її смерті в належному їй будинку деякий час ніхто не проживав, а тільки час від часу спочатку навідувався до нього його брат ОСОБА_2 , який і успадкував дане домоволодіння. Пізніше після ремонту останній разом з членами своєї сім"ї перейшов проживати в дане спадкове домоволодіння.

Тільки в жовтні 2023 року дружина брата позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 наводила порядок і розбирала стару шафу в будинку померлої матері та випадково в наявних в ній документах знайшла вищевказаний заповіт, який передала позивачу ОСОБА_1 . Таким чином, позивач і дізнався про наявність заповіту від 10.01.2014 року, складеного померлою матір"ю ОСОБА_3 .

В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 не мав можливості вчасно дізнатись про наявність вищевказаного заповіту та подати заяву в нотаріальну контору за місцем знаходження спадкового майна про прийняття спадщини. Тоді ж дружина брата позивача виявила разом з заповітом серед інших документів і Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 582577 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 582578, що видані померлій матері 28.12.2009 року на підставі рішення Чорнопотоківської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області № 13/2007 від 13.12.2007 року.

Також, як з"ясовано судом, більшість часу після смерті матері позивач знаходився на заробітках за межами України в Республіці Чехія, а тому був обмежений в часі на пошуки вищевказаного заповіту та державних актів на землю (а.с.18).

Вищевказані обставини підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_5 , показання якої логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Як вбачається із ухвали Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2017 року по справі за касаційною скаргою особи на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 25.03.2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 10.05.2016 року, судом підтверджено, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущений особою у зв`язку із відсутністю відомостей про існування заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку, а тому суди першої та апеляційної інстанції дійшли обгрунтованого висновку про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Встановивши, що строк для прийняття спадщини за заповітом пропущено ОСОБА_1 у зв"язку із відсутністю відомостей про наявність складеного в його користь заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку, суд дійшов обгрунтованого висновку про можливість визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, суд констатує, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Як зазначено вище, відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач по справі ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , про що подав на електронну адресу суду заяву, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, оцінивши в сукупності здобуті докази, а також за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, оскільки вважає поважними причини, що не дали змогу позивачу ОСОБА_1 прийняти спадщину.

На підставі наведеного, ст.ст.1220, 1221, 1233, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженцю с. Чорний Потік, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, зареєстрованому і жителю: АДРЕСА_1 , громадянину України, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , - терміном два місяці з часу набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 02.02.2024 року.