Справа № 754/3663/24
Провадження № 2-з-38/24
У Х В А Л А

17 квітня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Проць Т.В.

при секретарі Лимаренко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тімашова Андрія Сергійовича про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Одночасно з позовом представник позивача адвокат Тімашов А.С. подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та зупинити реалізацію з електронних торгів земельної ділянки, що належить ОСОБА_2 .

В обгрунтування заяви зазначив, що 12.07.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договори купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, за якими ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 нерухоме майно та сплатив за нього грошові кошти у розмірі 5 636 400 грн. Проте, через деякий час виявилося, що у ОСОБА_2 є непогашені борги перед третьою особою ОСОБА_3 , який звернувся до суду про стягнення даної заборгованості. В подальшому рішеннями судових інстанцій вищевказані Договори визнано недійсними, оскільки є підстави вважати їх вчинення з метою приховування майна від виконання в майбутньому борговому зобов`язанні перед ОСОБА_3 . Однак ОСОБА_1 не знав та не міг здогадуватись про існування боргових зобов`язань ОСОБА_2 перед третіми особами, а тим паче здійснювати дії, спрямовані на укладення фіктивного правочину з метою приховання майна перед кредиторами ОСОБА_2 . Враховуючи існування боргових зобов`язань ОСОБА_2 перед третіми особами та відкритими виконавчими провадженнями у приватного виконавця, є велика ймовірність реалізації зазначеного нерухомого майна для задоволення вимог кредиторів поки буде розглядатися позов ОСОБА_1 про стягнення боргу. ОСОБА_2 або його кредитори наразі можуть зазначене майно продати, накласти заборону відчуження, іпотеку або реалізувати з торгів, що в подальшому унеможливить або значно ускладнить задоволення кредиторських вимог ОСОБА_1 . Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких останній звернувся до суду.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першоїстатті 152 ЦПК Українизаява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (частина першастатті 153 ЦПК України).

Підстави для виклику сторін для розгляду заяви про забезпечення позову - відсутні.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 4Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Частиною першоюст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Як випливає з матеріалів позовної заяви предметом позову є стягнення грошових коштів, що були сплачені за договором купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку.

В заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, що в свою чергу порушить права позивача, однак відсутні докази, що існує реальна загроза невиконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повзанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

На переконання суду в заяві відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову, оскільки жодні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду заявником не наведені, тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149,151, 153, 260 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Тімашова Андрія Сергійовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний термін з моменту її проголошення.

Суддя: Т.В. Проць