Житомирський апеляційний суд
Справа №935/196/22 Головуючий у 1-й інст. Янчук В.В.
Категорія 72 Доповідач Борисюк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Трояновської Г.С., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря

судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 935/196/22 за позовом Органу опіки та піклування Коростишівської міської ради в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування Коростишівської міської ради в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Янчука В.В. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року Орган опіки та піклування Коростишівської міської ради в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся з даним позовом та після його уточнення (а.с.67-69) остаточно просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з відповідачів на користь малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Позов мотивують тим, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 систематично вживають алкогольні напої, вихованням дітей не займаються, ведуть аморальний спосіб життя. Малолітній ОСОБА_1 з 16.09.2021 перебуває на обліку як такий, що перебуває у складних життєвих обставинах з підстави ухиляння батьків від виконання обов`язків. Суб`єктами соціальної роботи неодноразово проводились профілактичні бесіди про необхідність виконання батьківських обов`язків та створення належних умов для проживання і виховання малолітніх дітей, ведення здорового способу життя, але покращення не відбулось. Відповідачі не працюють, у центрі зайнятості на обліку не перебувають, постійного доходу не мають, що не дає можливості в повній мірі задовольнити життєво важливі потреби дітей. Родина власного житла (майна) не має. Відповідно до інформації наданої ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області відповідач ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності протягом 2020-2021 років за ч. 1, ч. 2 ст. 178 та ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП. Відносно ОСОБА_3 складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 184 КУпАП. З акту обстеження умов проживання від 28.09.2021 встановлено, що в кімнаті де проживає родина наявний різкий неприємний запах, розкидані речі, продукти харчування наявні в недостатній кількості. Відповідно до наказу КУ «Центру надання соціальних послуг» Коростишівської міської ради від 18.08.2021 № 155-о сім`ю ОСОБА_3 було взято під соціальний супровід. За період перебування під соціальним супроводом вона постійно конфліктувала з фахівцями з соціальної роботи, на рекомендації не реагувала. Зі слів сусідів батьки неодноразово перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Відповідач ОСОБА_4 з 22.10.2021 утримується у слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань ( № 8), підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 за рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно старшої доньки ОСОБА_6 , 2015 року народження. За заявою відповідача - ОСОБА_3 малолітній ОСОБА_1 влаштований до КНП « Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків «Житомирської обласної ради. Орган опіки та піклування Коростишівської міської ради прийняв рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, які не виконують своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, свідомо ухилились від їх належного утримання і забезпечення. Протягом 2022 відповідачі не створювали умов для виховання та розвитку малолітніх дітей. У батьків відсутні кошти для їх утримання дітей, малолітній ОСОБА_2 утримується за рахунок волонтерської допомоги.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 червня 2023 року в задоволенні позовних відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Орган опіки та піклування Коростишівської міської ради просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції не є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з неповнотою встановлення судом обставин справи, неправильної оцінки і дослідження доказів по справі та порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставами для скасування такого рішення.

Зазначають, що судом першої інстанції не враховано положення частини 4 статті 164 СК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Небажання матері подолати складні життєві обставини будучи під соціальним супроводом надавача соціальних послуг відображені у листі КУ «ЦНСГІ» Коростишівської міської ради від 08.05.2023 №01-12/114.

Також, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідачів батьківських прав, оскільки останні ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, що негативно впливає на розвиток дітей та їх стан здоров`я; санітарно-гігієнічні умови є непридатними для безпечного проживання дітей, що підтверджується належними та допустимими доказами, а тому є підстави для задоволення позову.

Відповідачі у порушення положень статті 150 СК України належним чином не виконують обов`язки щодо виховання та розвитку малолітніх дітей, ведуть антисоціальний спосіб життя, зловживають алкогольними напоями (відповідач), притягувалися адміністративної відповідальності, у тому числі за невиконання обов`язків по вихованню дітей (відповідачка), тому позбавлення їх батьківський прав є виправданим і пропорційним, так як цього потребують інтереси дітей, а їхня поведінка щодо дітей свідчить про факт неналежного виховання та невиконання батьківських обов`язків.

Звертають увагу, що в той же час, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Крім того, відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факти достатнього виконання чи хоча б намірів належно виконувати батьківські обов`язки та забезпечувати своїх дітей у необхідному обсязі.

У підсумку зазначеного вище, судом не вивчено та не надано належної оцінки усім доказам у справі, що призвело до прийняття неправильного рішення у цій справі. Таким чином, суд першої інстанції не дослідивши усіх обставин справи та усіх доказів у системному зв`язку, а також неправильно застосувати норми матеріального права, прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити і надав пояснення, які відповідають її доводам.

Відповідач ОСОБА_4 повідомлений належним чином. Перебуває у слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань ( № 8). Заяв чи клопотань до суду не подавав. Про дату, час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач ОСОБА_3 також належним чином повідомлена, але в судове засідання не з`явилась, тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у її відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України.

За приписами частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до положень частини 4 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи ( ч. 5 ст. 19 СК України).

Згідно частини 6 статті 19 СК України суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Вирішуючи спір і відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності тих виняткових обставин, які б дали змогу застосувати такий крайній захід, як позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції мотивуючи таким.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 є батьками малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 11, 70).

Відповідно до наказу служби у справах дітей Коростишівської міської ради № 127 від 16.09.2021 ОСОБА_1 поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах ( т. 1 а. с. 12).

Згідно повідомлення ВП № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області № 11276/213/01 від 04.11.2021 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2019 по 2021 р. притягувавсь до адміністративної відповідальності: 30.11.2020 та 13.01.2021 р. за ч. 2 ст. 178 КУпАП (розпивання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді). 18.05.2021 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях) та 19.10.2021 р. за ч. 2 ст. 44-3 КУпАП (перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту) (т. 1 а. с. 13).

Зі змісту повідомлення ВП № 2 ЖРУП ГУНП в Житомирській області № 10544/213/01-2021 від 18.10.2021 вбачається, що при виїзді працівників поліції за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) було встановлено, що ОСОБА_4 кожного дня працює на роботі, ОСОБА_3 перебуває в декретній відпустці та здійснює догляд за малолітньою дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів сусідів, ОСОБА_3 не займається розвитком дитини, дитина відповідно до свого віку не розвинена та постійно знаходиться в кімнаті, де проживає дана сім`я. ОСОБА_3 не займається приготуванням їжі для ОСОБА_1 та годує його дитячою сумішшю. Відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП ( невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей) та направлено для розгляду та прийняття рішення до Коростишівського районного суду Житомирської області (т. 1 а. с. 14).

Відповідно до акту обстеження умов проживання дітей від 28.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено наступне. У кімнаті присутній різкий неприємний запах, розкидані речі. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: для дитини наявне окреме спальне місце, одяг по сезону та відповідного віку, продукти харчування в недостатній кількості. За результати співбесіди - з матір`ю проведено профілактично-роз`яснювальну роботу щодо необхідності дотримання рекомендацій лікаря та обов`язку стаціонарного лікування. Матір попереджено про відповідальність, згідно чинного законодавства, яку несуть батьки за життя та здоров`я дітей. А також попереджено, що у разі невиконання батьками обов`язків буде підніматись питання щодо позбавлення батьківських прав (т. 1 а. с. 15).

Згідно клопотань КУ «Центр надання соціальних послуг» Коростишівської міської ради до служби у справах дітей Коростишівської міської ради наявні підстави для вжиття заходів щодо захисту прав дитини - ОСОБА_1 , у тому числі у зв`язку з тим, що у матері відсутнє житло та складне матеріальне становище (т. 1 а. с.16,17,18).

На підставі заяви ОСОБА_3 та рішення виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 373 від 30.11.2021 ОСОБА_1 було влаштовано до НП «Житомирського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків» Житомирської обласної ради терміном на 6 місяців ( т. 1 а. с. 23-24).

Згідно повідомлення за вих. № 8/10039 від 29.11.2021 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22.10.2021 утримується у слідчому ізоляторі при ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (т. 1 а. с. 21).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Коростишівської міської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 371 від 30.11.2021 (т. 1 а. с. 8-10) та висновку органу опіки та піклування Коростишівської міської ради, який затверджений рішенням виконавчого комітету Коростишівської міської ради № 126 від 28.06.2022, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 135-136).

Як убачається із повідомленням КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини» за № 342/03-14 від 16.06.2023, за час перебування ОСОБА_1 у закладі, мати ОСОБА_3 відвідувала свою малолітню дитину 6 разів: 30.04.2023, 06.05.2023, 13.05.2023, 10.06.2023, 17.06.2023 та 25.06.2023 ( т. 1 а. с. 196).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.06.2023 ОСОБА_3 в орендованій квартирі АДРЕСА_2 , встановлено, що умови проживання задовільні, в кімнаті прибрано, наявні світло, газ, вода, опалення централізоване. Для виховання та розвитку дітей створені умови: одяг та взуття в наявності, за віком та сезоном для обох дітей, для молодшої дитини є ліжечко, памперси, запас продуктів в наявності, немає холодильника ( т. 1 а. с. 199).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, що свідчить про те, що вона зацікавлена у збереженні зв`язку з своїми дітьми, а отже не можна стверджувати про те, що змінити її поведінку у кращу сторону неможливо.

Це також підтверджується тим, що під час перебування малолітнього ОСОБА_1 у КНП «Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини» мати неодноразово відвідувала сина у цьому закладі.

Утримання батька дітей - відповідача ОСОБА_4 у ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» об`єктивно унеможливлює виконання ним батьківських обов`язків щодо малолітніх дітей.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

У правовому висновку, який зазначений у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) вказано, що: «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини.

У постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18) вказано, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100)».

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що відповідачі належним чином не виконують обов`язки щодо виховання та розвитку малолітніх дітей.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності того, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей. Суд зазначив, що ОСОБА_3 заперечує проти позбавлення її батьківських прав, намагається створити дітям належні умови для проживання, син ОСОБА_2 проживає з відповідачем, остання виявляє інтерес до сина ОСОБА_1 , який знаходиться в будинку дитини та відвідує його. Зазначені фактори в сукупності, на думку суду, можна розцінювати як такі, що доводять відсутність факту ухилення відповідача від виховання дітей, а також доводять відсутність факту свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками.

Факт взяття відповідача ОСОБА_4 під варту з 22.10.2021 є об`єктивною причиною, що унеможливлює виконання відповідачем його батьківських обов`язків з вказаного часу.

Колегія суддів погоджується із таким висновком і відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що при ухваленні рішення суд попередньої інстанції не врахував висновки органу опіки та піклування Коростишівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх малолітніх дітей.

При їх дослідженні суд вказав, що вони є недостатньо обґрунтованими, відсутнє посилання на те, що, саме позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських обов`язків відповідатиме інтересам їх малолітніх дітей.

Суд дав належну оцінку цим висновкам у сукупності з іншими доказам і самі по собі вони не є правовою підставою для застосування крайнього заходу позбавлення відповідачів батьківських прав.

Крім того, висновок органу опіки та піклування згідно положень частин 5, 6 статті 19 СК України має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального та процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства, та на законність судового рішення. Вони висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Таким чином, судове рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Коростишівської міської ради в інтересах малолітніх: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений: 17 січня 2024 року.