ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/149/23

Головуючий у першій інстанції - Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/155/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської

міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Ченцової С.М. від 14 вересня 2023 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 22 вересня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні батька з сином та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином, третя особа: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського районного суду Чернігівської області з даним позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні батька з сином та визначення способів участі у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином, зазначивши третьою особою Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради, в якому просив зобов`язати ОСОБА_2 : не чинити перешкоди у його спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити йому місце навчання та місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити йому, ОСОБА_1 , для виховання та спілкування із малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні способи участі: кожна субота та неділя з 10-00 години до 17-00 години; у будь-який будній день тижня та у будь-який час, за згодою дитини та попереднім повідомленням матері, зустрічатись з сином та забирати до себе за місцем свого проживання з ночівлею; у вільний час на прохання матері, забирати дитину до себе. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_5 вказував, що 15.07.2015 року сторони у справі зареєстрували шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_4 . Заочним рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 25.02.2020 року шлюб між сторонами даного спору було розірвано. Дитина проживає із відповідачем, але зареєстрована разом із позивачем. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 03.03.2020 року із позивача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивач працює в ТОВ "Закопадь", на посаді механіка, отримує заробітну плату, з якої постійно відраховуються аліменти на утримання дитини, заборгованості зі сплати аліментів позивач не має. Рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м.Чернігові ради від 25.08.2020 року позивачу було встановлено порядок спілкування із малолітнім сином, він постійно спілкувався з дитиною, відповідно до встановленого порядку. Позивач зазначав, що він має наміри спілкуватися зі своєю дитиною, але відповідач почала перешкоджати йому в цьому, та не виконує визначений порядок зустрічей із дитиною. Позивач стверджував, що їх дитина виросла, почала навчатись в іншому начальному закладі, але в якому саме, відповідач не повідомляє. При цьому, відповідач із дитиною переїхали проживати до іншого житлового приміщення, не сповістивши адреси позивачу. Позивач вказував, що у нього на роботі змістились дні для відпочинку (вихідні), і тому порядок побачень з дитиною, визначений раніше, є неактуальним та незручним, у зв`язку з чим він бажає змінити порядок спілкування з дитиною, та звертає увагу на те, що дитина також бажає з ним спілкуватись.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19.01.2023 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні батька з сином та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні із малолітнім сином, третя особа: Управління (служба) у справах дітей, було передано Новозаводському районному суду м.Чернігова за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (служба) у справах дітей, про усунення перешкод у спілкуванні батька з сином та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином - задоволено частково. Судом зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено ОСОБА_1 наступні способи участі у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - щосуботи, з 09 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., за згодою дитини, за умови: задовільного стану здоров`я дитини; попередження матері за добу про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; повідомлення матері про місце перебування дитини; відвідування позашкільних навчальних закладів; обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей відповідного віку; - у будь-який будній день тижня, за згодою дитини, та за погодженням із матір`ю дитини часу зустрічі із сином.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року скасувати повністю, та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в позові в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що рішення суду першої інстанції від 14.09.2023 року ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права, і тому підлягає скасуванню. Доводи апеляційної скарги зазначають, що задовольняючи частково вимоги позивача, суд фактично, з власної ініціативи, повністю ix змінив, чим порушив принцип диспозитивності. Апелянт стверджує, що рішенням виконавчого комітету Деснянської районної ради м.Чернігова від 25.08.2020 року ОСОБА_1 було встановлено наступний порядок спілкування із малолітнім сином: щотижня - у понеділок, вівторок та середу о 17.00 год. батько забирає дитину із ДНЗ № НОМЕР_1 , та о 20.00 год. повертає сина на місце постійного проживання. При цьому, батько за добу попереджає матір про час приїзду, шляхом направлення смс-повідомлення. Спілкування має відбуватися за бажанням дитини, з урахуванням його стану здоров`я, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку. Встановлений графік було прийнято із обстеженням умов проживання обох сторін, дослідженням всіх обставин cпopy. Вказаний графік ОСОБА_1 не оспорювався, заяви щодо його перегляду не подавалися. Доводи апеляційної скарги вказують, що згідно інформації, наданої Чернігівським районним управлінням поліції ГУНП в ЧО, саме ОСОБА_2 просила вжити заходів до колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який не виконує рішення опікунської ради та повертає дитину ОСОБА_7 пізніше встановленого часу. Із наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 до дитячої поліклініки з дитиною не ходив; до ДНЗ №73, який дитина відвідувала з 13.01.2020 року по 31.12.2020 року, батько з`явився лише два рази; в ДНЗ №75, який дитина відвідувала з 08.02.2021 року по 31.07.2021 року, батька ОСОБА_1 ніхто ніколи не бачив, позивач не спілкувався із вихователями, не забирав дитину із садочка, не брав участі у батьківських зборах, в житті групи та садочка; до Чернігівської ЗОШ №35, де зараз навчається дитина, батько дитини ОСОБА_1 не приходив, із класним керівником жодного разу не спілкувався, батьківських зборів та класних заходів не відвідував. Апелянт зазначає, що у позашкільних заходах, які відвідує дитина, батько також участі не бере. За доводами апелянта, вона жодним чином не чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні із сином, а також і в тому, щоб батько дитини приймав участь та відвідував всі вище вказані заклади, цікавився успішністю їх дитини, досягненнями сина, приймав участь у житті та розвитку дитини. Апелянт стверджує, що по справі жодним доказом не підтверджено, що вона чинить перешкоди ОСОБА_1 у побаченні та спілкуванні із сином. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідно до позовної заяви та викладеного у оскаржуваному рішенні суду від 14.09.2023 року, основною і самою важливою причиною перегляду графіку спілкування з сином, є зміна графіку роботи ОСОБА_1 , і вказана обставина є підставою для перегляду графіку органом опіки та піклування. При цьому, як вважає апелянт, ОСОБА_1 мав надати докази, які б підтверджували зміну його графіку роботи, а орган опіки та піклування, відповідно до вимог законодавства, дослідив би всі обставини, перевірив би відповідність звернення, дослідив би умови проживання обох батьків, та прийняв би обґрунтоване та законне рішення, врахувавши, що дитина вже відвідує школу, а не ДНЗ, та займається позашкільною підготовкою (відвідує секції), але ОСОБА_1 вказаних дій не вчинив. Матеріали даної справи не містять в собі доказів зміни графіку роботи ОСОБА_1 , та доказів того, що він звертався до органу опіки та піклування про вчинення відповідачем перешкод у спілкуванні із дитиною, чи про зміну (перегляд) встановленого графіку. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції не встановив, i навіть не дослідив, чи буде відповідати встановлений судом графік спілкування позивача з дитиною, інтересам дитини сторін спору. За доводами апелянта, субота є вихідним днем, коли дитина може відпочити, довше поспати після навчального тижня, а відповідно до оскаржуваного рішення суду від 14.09.2023 року, ОСОБА_2 вже о 9.00 годині має віддати сина батьку, інакше це буде розцінено, як вчинення перешкод у спілкуванні батька із сином. Апелянт стверджує, що аналіз судової практики, в тому числі, і практики розгляду справ Європейським Судом з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, і вже тільки потім, i якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини, підлягають врахуванню інтереси батьків.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Деденко О.М. підтримали доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року - залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду представник третьої особи - Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового розгляду даної справи (а.с.185), не з`явився. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.07.2015 року, який розірвано заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.02.2020 року (а.с.18-20). Від даного шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину, сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.03.2020 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14-16).

Згідно довідки Управління адміністративних послуг ЧМР №12545 від 26.11.2022 року, до складу зареєстрованих осіб, за даними будинкової книги на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

З довідки про доходи №8 від 11.04.2023 року вбачається,що ОСОБА_1 працює в ТОВ "Закопадь", на посаді механіка, загальна сума доходу за період з травня 2022 року по жовтень 2022 року, без урахування аліментів, становить 25 656 грн. 91 коп. Загальна сума сплачених аліментів за вказаний період становить: 8 301,27 грн. (а.с.22).

Згідно характеристики від 13.04.2023 року, виданої ТОВ "Закопадь", ОСОБА_1 за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.93).

Відповідно до довідки Диспансерного наркологічного відділення КНП "Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня" №492 від 13.04.2023 року, ОСОБА_1 на обліку з приводу захворювання не перебуває (а.с.94).

Відповідно до довідки Психіатричного диспансерного відділення Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні №443 від 13.04.2023 року, ОСОБА_1 під наглядом лікаря-психіатра не перебуває (а.с.95).

Згідно архівного витягу із рішення виконавчого комітету Деснянської районної ради м.Чернігова від 25.08.2020 року №224 "Про розв`язання спорів між батьками щодо виховання дітей", встановлено батьку, ОСОБА_1 , наступний порядок спілкування з малолітнім сином - ОСОБА_4 : щотижня - у понеділок, вівторок та середу о 17-00 год. батько забирає дитину з ДНЗ №73 та о 20-00 год. повертає сина на місце постійного проживання. Батько за добу попереджає матір про час приїзду, шляхом направлення смс-повідомлення. Спілкування має відбуватися за бажанням дитини, з урахуванням стану його здоров`я, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку (а.с.24).

Згідно із копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 уклали шлюб 11.11.2020 року. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини: '' ОСОБА_2 '' (а.с.76).

Відповідно до інформації ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, до органів поліції 08.12.2020 року, 09.12.2020 року, 10.03.2020 року надходили звернення від ОСОБА_2 щодо неправомірних дій колишнього чоловіка ОСОБА_1 (а.с.57).

Відповідно до довідки №01-25/2-39 від 01.03.2023 року про участь батьків у вихованні учня 1-Ж класу Чернігівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст.№35 ОСОБА_4 , за час навчання ОСОБА_4 у навчальному закладі батько хлопчика, ОСОБА_1 , до школи не приходив, з класним керівником жодного разу не спілкувався, батьківських зборів та класних заходів не відвідував (а.с.61).

Згідно із довідкою Чернігівського дошкільного навчального закладу №73 Чернігівської міської ради №01-08/23 від 01.03.2023 року, батько ОСОБА_1 участі у вихованні дитини не приймав, та протягом всього часу в дитячому закладі з`являвся тільки два рази (а.с.62).

Відповідно до довідки Чернігівського ДНЗ №75 Чернігівської міської ради №03/01-13 від 01.03.2023 року, за період, коли ОСОБА_4 відвідував садочок, батька дитини ОСОБА_1 ніхто ніколи не бачив. Він не спілкувався із вихователями, не забирав дитину додому, не брав участі в батьківських зборах, в житті групи та садочка (а.с.63).

Згідно із довідкою, виданою ОСОБА_2 з приводу зустрічей її дитини ОСОБА_4 , 2016 року народження, з його батьком ОСОБА_1 , виданою психологом, членом Української спілки психотерапевтів Ігорем Шурубурою , психологічний стан дитини відповідає віковій нормі розвитку. Розвиток психічних функцій в межах вікової норми. Емоційне оточення дитини доброзичливе та безпечне. Зі слів дитини, татом вважає теперішнього чоловіка мами ОСОБА_8 . Враховуючи отриману інформацію, а також виникнення небезпеки повітряних ударів, психолог вважає, що оптимальним часом для зустрічей батька з дитиною, на даний час, є 1 день на тиждень за згодою дитини та попередньою домовленістю із його мамою (а.с.64).

Відповідно до довідки КНП "Сімейна поліклініка" Чернігівської міської ради №01-14/218 від 08.03.2023 року, стан здоров`я дитини ОСОБА_4 задовільний, потребує материнського догляду в межах необхідного для дитини даного віку (а.с.65).

Відповідно до довідок тренера та педагога з англійської мови, ОСОБА_4 відвідує секцію тхеквондо ВТ за адресою: АДРЕСА_2 , заняття проходять щотижня: понеділок, середа, п`ятниця. Також дитина ОСОБА_4 відвідує заняття з англійської мови (студія дитячого розвитку Вподобайка), розклад занять: вівторок та четвер, з 17.00 години до 18.00 години. Батько, ОСОБА_1 , участі не приймає. Дитину приводить та забирає мати (а.с.67,68).

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19.06.2023 року було зобов`язано Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; батьків дитини; а також на підставі інших документів, які стосуються справи (а.с.126).

На виконання вказаної ухвали суду від 19.06.20223 року, до суду першої інстанції було надано Висновок про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затверджений рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 11.09.2023 року №576 "Про особисті немайнові права і обов`язки батьків і дітей" (додаток 5 до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 11.09.2023 року №576) (а.с.134-135).

Згідно даного висновку, встановлено наступний порядок спілкування: за згодою дитини щосуботи з 09.00 год. до 15.00 год., за умови:

- задовільного стану здоров`я дитини;

- попередження матері за добу про можливість спілкування з дитиною,

шляхом направлення їй смс-повідомлення;

- повідомлення матері про місце перебування дитини;

- відвідування позашкільних навчальних закладів;

- обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час;

- дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки,

установлених для дітей даного віку.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 14.09.2023 року, судом позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (служба) у справах дітей, про усунення перешкод у спілкуванні батька з сином та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином - задоволено частково. При цьому, судом зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішуючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову про визначення способу участі батька у вихованні дитини, суд першої інстанції врахував: рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 11.09.2023 року №576; інтереси дитини та сторін по справі; права позивача на особисте спілкування зі своєю дитиною, його обов`язок приймати участь у вихованні сина, та дійшов висновку, що позовні вимоги у вказаній частині необхідно задовольнити частково, та визначити ОСОБА_1 наступний порядок спілкування його із дитиною: - щосуботи, з 09 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., за згодою дитини, за умови: задовільного стану здоров`я дитини; попередження матері за добу про можливість спілкування з дитиною шляхом направлення їй смс-повідомлення; повідомлення матері про місце перебування дитини; відвідування позашкільних навчальних закладів; обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час; дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей відповідного віку; - у будь-який будній день тижня, за згодою дитини, та за погодженням із матір`ю дитини часу зустрічі із сином. Із врахуванням віку дитини, виходячи із балансу інтересів дитини та батька, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлення такого способу участі батька у вихованні дитини, на даному етапі, буде максимально відповідати її інтересам.

Доводи апеляційної скарги зазначають, що задовольняючи частково вимоги позивача, суд фактично, з власної ініціативи, повністю ix змінив, чим порушив принцип диспозитивності. Апелянт стверджує, що рішенням виконавчого комітету Деснянської районної ради м.Чернігова від 25.08.2020 року ОСОБА_1 було встановлено наступний порядок спілкування із малолітнім сином: щотижня - у понеділок, вівторок та середу о 17.00 год. батько забирає дитину із ДНЗ № НОМЕР_1 , та о 20.00 год. повертає сина на місце постійного проживання. При цьому, батько за добу попереджає матір про час приїзду, шляхом направлення смс-повідомлення. Спілкування має відбуватися за бажанням дитини, з урахуванням його стану здоров`я, режиму дня та харчування для дітей відповідного віку. Встановлений графік було прийнято із обстеженням умов проживання обох сторін, дослідженням всіх обставин cпopy. Вказаний графік ОСОБА_1 не оспорювався, заяви щодо його перегляду не подавалися. Доводи апеляційної скарги вказують, що згідно інформації, наданої Чернігівським районним управлінням поліції ГУНП в ЧО, саме ОСОБА_2 просила вжити заходів до колишнього чоловіка ОСОБА_1 , який не виконує рішення опікунської ради та повертає дитину ОСОБА_7 пізніше встановленого часу. Із наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_1 до дитячої поліклініки з дитиною не ходив; до ДНЗ №73, який дитина відвідувала з 13.01.2020 року по 31.12.2020 року, батько з`явився лише два рази; в ДНЗ №75, який дитина відвідувала з 08.02.2021 року по 31.07.2021 року, батька ОСОБА_1 ніхто ніколи не бачив, позивач не спілкувався із вихователями, не забирав дитину із садочка, не брав участі у батьківських зборах, в житті групи та садочка; до Чернігівської ЗОШ №35, де зараз навчається дитина, батько дитини ОСОБА_1 не приходив, із класним керівником жодного разу не спілкувався, батьківських зборів та класних заходів не відвідував. Апелянт зазначає, що у позашкільних заходах, які відвідує дитина, батько також участі не бере. За доводами апелянта, вона жодним чином не чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні із сином, а також і в тому, щоб батько дитини приймав участь та відвідував всі вище вказані заклади, цікавився успішністю їх дитини, досягненнями сина, приймав участь у житті та розвитку дитини. Апелянт стверджує, що по справі жодним доказом не підтверджено, що вона чинить перешкоди ОСОБА_1 у побаченні та спілкуванні із сином. Доводи апеляційної скарги вказують, що відповідно до позовної заяви та викладеного у оскаржуваному рішенні суду від 14.09.2023 року, основною і самою важливою причиною перегляду графіку спілкування з сином, є зміна графіку роботи ОСОБА_1 , і вказана обставина є підставою для перегляду графіку органом опіки та піклування. При цьому, як вважає апелянт, ОСОБА_1 мав надати докази, які б підтверджували зміну його графіку роботи, а орган опіки та піклування, відповідно до вимог законодавства, дослідив би всі обставини, перевірив би відповідність звернення, дослідив би умови проживання обох батьків, та прийняв би обґрунтоване та законне рішення, врахувавши, що дитина вже відвідує школу, а не ДНЗ, та займається позашкільною підготовкою (відвідує секції), але ОСОБА_1 вказаних дій не вчинив. Матеріали даної справи не містять в собі доказів зміни графіку роботи ОСОБА_1 , та доказів того, що він звертався до органу опіки та піклування про вчинення відповідачем перешкод у спілкуванні із дитиною, чи про зміну (перегляд) встановленого графіку. Апелянт стверджує, що суд першої інстанції не встановив, i навіть не дослідив, чи буде відповідати встановлений судом графік спілкування позивача з дитиною, інтересам дитини сторін спору. За доводами апелянта, субота є вихідним днем, коли дитина може відпочити, довше поспати після навчального тижня, а відповідно до оскаржуваного рішення суду від 14.09.2023 року, ОСОБА_2 вже о 9.00 годині має віддати сина батьку, інакше це буде розцінено, як вчинення перешкод у спілкуванні батька із сином.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 знайшли своє часткове підтвердження, і з даного приводу необхідно зазначити наступне.

Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Європейський Суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини, у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (пункти 1,3 статті 9 Конвенції).

Стаття 1 Закону України "Про охорону дитинства" визначає контакт з дитиною, як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання ним інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат.

Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

У статті 15 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

Згідно ч.7 статті 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно із ч.1,ч.2,ч.3 статті 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами першою та другою статті 159 Сімейного кодексу України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм національного законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні, і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду: від 19.01.2022 року у справі №189/68/20, провадження №61-16244св21, від 08.02.2023 року у справі №334/1202/20, провадження № 61-7951св22.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе врахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 Сімейного кодексу України, стаття 11 Закону України "Про охорону дитинства").

Відповідно до ч.2 статті 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалось Європейським Судом з прав людини, практика якого, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" і частини четвертої статті 10 ЦПК України, застосовується судом, як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитись на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків, та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей.

Вирішуючи питання про встановлення способу участі у виховання для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання приписів ч.4, ч.5 статті 19 Сімейного кодексу України, судом першої інстанції ухвалою від 19.06.2023 року було зобов`язано Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради надати суду письмовий висновок щодо визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.126).

Згідно наданого на виконання ухвали суду першої інстанції від 19.06.2023 року висновку про визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 11.09.2023 року №576 "Про особисті немайнові права і обов`язки батьків і дітей" (додаток 5 до рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 11.09.2023 року №576) (а.с.134-135), враховуючи бажання батька спілкуватися з сином, пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважав за доцільне визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні та спілкуванні із малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити наступний порядок спілкування: за згодою дитини щосуботи з 09.00 год. до 15.00 год., за умови:

- задовільного стану здоров`я дитини;

- попередження матері за добу про можливість спілкування з дитиною

шляхом направлення їй смс-повідомлення;

- повідомлення матері про місце перебування дитини;

- відвідування позашкільних навчальних закладів;

- обов`язкового повернення дитини матері в обумовлений час;

- дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки,

установлених для дітей даного віку.

Даний висновок щодо способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні із малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був предметом дослідження та обговорення в судовому засіданні апеляційного суду, за участю батьків малолітньої дитини - батька ОСОБА_1 та матері ОСОБА_2 , які висловили свої позиції з даного приводу.

Приймаючи до уваги вищенаведені норми Закону, які регламентують спірні правовідносини, практику розгляду даної категорії справ Європейським Судом з прав людини, Верховним Судом, документально підтверджені фактичні обставини даної справи, а також те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, апеляційний суд, виходячи із необхідності якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини сторін спору - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 , задовольнити частково. При цьому, рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визначення йому способу участі у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - у будь-який будній день тижня, за згодою дитини, та за погодженням із матір`ю дитини часу зустрічі із сином. Апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні вказаної частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року апеляційний суд вважає за необхідне змінити в частині визначеного часу спілкування ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв. В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року, необхідно залишити без змін.

При цьому, апеляційний суд приймає до уваги ті обставини, що відповідно до довідок тренера та педагога з англійської мови, син сторін спору ОСОБА_4 відвідує секцію тхеквондо ВТ за адресою: АДРЕСА_2 , заняття проходять щотижня, понеділок: 17.30 - 19.00, середа: 17.30 - 19.00, п`ятниця: 17.30 - 19.00 (а.с.67). Також син сторін спору ОСОБА_4 відвідує заняття з англійської мови (студія дитячого розвитку Вподобайка), розклад занять: вівторок та четвер з 17.00 години до 18.00 години (а.с.68). Із врахуванням тих обставин, що син сторін спору ОСОБА_4 із понеділка по п`ятницю, в першій половині дня навчається у школі, а у другій половині дня відвідує позашкільні заняття, за вказаним вище графіком, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визначення йому способу участі у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - у будь-який будній день тижня, за згодою дитини, та за погодженням із матір`ю дитини часу зустрічі із сином, не відповідає інтересам дитини. За даних обставин, рішення суду першої інстанції від 14.09.2023 року у вказаній частині підлягає скасуванню, із прийняттям апеляційним судом в даній частині позовних вимог постанови, про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

В ході апеляційного розгляду даної справи також знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відносно того, що субота є вихідним днем, коли син сторін ОСОБА_4 може відпочити, довше поспати після навчального тижня, а відповідно до оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ОСОБА_2 вже в 9.00 годині має віддати сина батьку, інакше це буде розцінено, як вчинення нею перешкод у спілкуванні батька із сином. Із врахуванням інтересів малолітньої дитини ОСОБА_4 , апеляційний суд вважає, що рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року необхідно змінити в частині визначеного часу спілкування ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що із врахуванням вікових змін сина сторін спору - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його розвитку та потреб, ставлення до батька, сторони даного спору не позбавлені у майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що буде відповідати, насамперед, засадам якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Приймаючи до уваги зазначене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково. Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визначення йому способу участі у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - у будь-який будній день тижня, за згодою дитини, та за погодженням із матір`ю дитини часу зустрічі із сином. Апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні вказаної частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року, апеляційний суд вважає за необхідне змінити в частині визначеного часу спілкування ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.09.2023 року, необхідно залишити без змін.

У зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 , відповідно до приписів ч.1, ч.13 статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 805 (вісімсот п`ять) грн. 20 коп., в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених понесених нею судових витрат за подання апеляційної скарги (а.с.177), пропорційно розміру задоволених вимог поданої нею апеляційної скарги.

Керуючись статтями: 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14 вересня 2023 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визначення йому способу участі у вихованні та спілкуванні з сином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - у будь-який будній день тижня, за згодою дитини, та за погодженням із матір`ю дитини часу зустрічі із сином.

У задоволенні вказаної частини позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , відмовити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14 вересня 2023 року змінити в частині визначеного часу спілкування ОСОБА_1 із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши його з 10 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв.

В іншій частині рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14 вересня 2023 року, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 805 (вісімсот п`ять) грн. 20 коп., в рахунок відшкодування понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: