Справа № 404/1390/23
Номер провадження 2-о/404/43/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря Галушко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сєвєродвінська Архангельської області, РСФСР, відносно дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, внесення зміни до актового запису про народження дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 07.04.2015 року за №574, а саме, у графі «Відомості про батька» виключити « ОСОБА_6 » та зазначити « ОСОБА_4 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, прізвище дитини змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », його ім`я та по-батькові, дату та місце народження залишити без змін.

В обґрунтування заяви зазначає, що з2014 року по 2017 рік ОСОБА_9 (наразі прізвище ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. Факт спільного проживання та фактичних шлюбних відносин підтверджується показами свідків, яким достовірно відомо, що заявник проживала разом з ОСОБА_4 однією сім`єю, останній вважав її своєю дружиною, а також спільними фотографіями, зробленими в цей період.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_5 . Так, як шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 зареєстровано не було, в свідоцтві про народження батьком дитини зазначений ОСОБА_6 , тобто запис про батька провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записане за її вказівкою, у відповідності до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. 27.01.2022 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим виконкомом Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 27.01.2022 року. Прізвище заявниці змінено на « ОСОБА_10 ».

Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 , виданого 19.03.1991 року.

Батько дитини, ОСОБА_4 , за життя визнавав своє батьківство щодо сина ОСОБА_5 , забирав дитину з пологового будинку, піклувався про неї, проживав однією сім`єю з сином і заявницею, здійснював матеріальне забезпечення, займався вихованням сина, брав активну участь у житті дитини. Хлопчик називав ОСОБА_4 батьком, а його батьків - дідусем та бабусею.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 760/3977/15 зазначено, що висновок судово-генетичної експертизи не є єдиним доказом походження дитини від певної особи, такий факт може бути доведено й іншими доказами.

Вказує, що встановлення факту батьківства заявнику необхідно для захисту прав та інтересів дитини, як немайнових право знати свого рідного батька, так і майнових оформлення пенсії по втраті годувальника.

Спір про право на спадщину відсутній. Спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 не відкривалася.

Вважає, що наданими до суду документами підтверджується факт батьківства /т.с. 1, а.с. 1-8/.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження в судовому засіданні /т.с. 1, а.с. 62/.

За клопотанням представника заявника ухвалою суду від 30.11.2023 року витребувано від Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області належним чином завірену копію спадкової справи та інформацію: хто та коли звертався із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , кому видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи є в наявності заповіт /т.с. 1, а.с. 215-216/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2023 року залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області /т.с. 1, а.с. 217-218/.

03.01.2024 року до суду від завідуючого Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області надійшла витребувана ухвалою суду від 30.11.2023 року інформація /т.с. 1, а.с. 233-234/.

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити. Після оголошеної перерви представником заявника подано заяву щодо продовження розгляду справи у їх відсутності, заяву просила задовольнити /т.с. 2, а.с. 1-5/.

Від заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення заяви. Вважають ОСОБА_5 своїм онуком. Відносини, що сформувались між ними мають характер родинних, як дідуся, бабусі і онука /т.с. 1, а.с. 106-107, 108-109/.

Представники заінтересованих осіб Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вирішення заявлених вимог залишити на розсуд суду /т.с. 1, а.с. 228-230, 239/.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, покази свідка, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до статті 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; примусове виконання обов`язку в натурі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 07.04.2015 року, актовий запис №574. Батьком дитини записаний ОСОБА_6 , а матір`ю ОСОБА_9 /т.с. 1, а.с. 19/.

Згідно витягу № 4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, наданого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16.11.2022 року, актовий запис про народження ОСОБА_5 вчинено 07.04.2015 року за номером актового запису 574, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України /т.с. 1, а.с. 20-21/.

27.01.2022 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим виконкомом Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 27.01.2022 року. Прізвище заявника змінено на « ОСОБА_10 » /т.с. 1, а.с. 26/.

Звертаючись з даною заявою до суду ОСОБА_1 посилалась на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 10.06.2019 року виконавчим органом Олександрійської селищної міста /т.с. 1, а.с. 25/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 19.03.1991 року, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /т.с. 1, а.с. 24/.

За інформацією наданою на запит суду завідувачем Першої олександрійської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Наталії Півняк, спадкова справа щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 станом на 13.12.2023 року не заводилась /т.с. 1, а.с. 233-234/.

На підтвердження батьківства ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявником надано такі письмові докази: копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 , витяг № 4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України, копії свідоцтв про народження та про смерть ОСОБА_4 , протоколи опитування ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , фотознімки, на яких заявник вказала, що зображені ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_13 .

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частини друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з частини першої, другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.

Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у графі «Батько» вказаний « ОСОБА_6 », у графі «Мати» - « ОСОБА_9 », однак суд вважає, що збіг імені та по батькові, вказаного у свідоцтві про народження в відомостях про батька, із ім`ям та по батькові ОСОБА_4 не є доказом батьківства останнього.

Також із доказів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що при народженні дитини ОСОБА_5 його мати ОСОБА_9 , у шлюбі не перебувала, спільної заяви вони з ОСОБА_4 щодо внесення відомостей про нього, як про батька, не подавали і запис про батька ОСОБА_5 у книзі записів народжень було проведено за прізвищем матері, а ім`я, по батькові та національність батька дитини були записані за вказівкою його матері ОСОБА_9 , в порядку ст. 135 СК України, що не може свідчити про те, що батьком ОСОБА_5 є саме ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні за клопотанням заявника свідок ОСОБА_13 в суді пояснила, що є подругою ОСОБА_1 та хрещеною матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З ОСОБА_4 її познайомила ОСОБА_1 , яка із свого шкільного життя проживала разом з ним спільно однією сім`єю в сусідньому від міста (м. Олександрія) смт Димитрово. На вихідних часто приїздила до ОСОБА_1 в гості, залишалась ночувати. Через деякий час подруга народила сина ОСОБА_5 , якого виховувала спільно з ОСОБА_4 , разом винаймали житло. На хрещені дитини ОСОБА_4 також був присутній. Звертався до ОСОБА_13 , як до куми. ОСОБА_14 не працювала, забезпечував їх ОСОБА_4 . ОСОБА_15 виконував обов`язки батька, купав, гуляв з колясою, називав дитину сином або ОСОБА_16 . ОСОБА_17 жила поряд і часто відвідувала їх, приносила їжу, подарунки, гралася з ОСОБА_16 , виходила на прогулянки з ним і допомагала фінансово. Навіть, після того як відносини між ОСОБА_15 і ОСОБА_18 вичерпались, то він все рівно приділяв увагу ОСОБА_16 .

З огляду на викладене, суд вважає, що на підтвердження спільного проживання ОСОБА_19 та ОСОБА_4 з 2014 року по 2017 рік не надано належних, допустимих та достатніх доказів, оскільки з долучених до матеріалів справи письмових доказів та отриманих пояснень свідка неможливо встановити факт ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, які б вказували на те, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 склались та мали місце протягом вказаного періоду часу (з 2014 року по 2017 рік, в тому числі на час народження дитини), усталені відносини, які притаманні подружжю.

Показання допитаного в судовому засіданні свідка не підтверджують спільне проживання ОСОБА_19 та ОСОБА_4 як подружжя, з її показань неможливо встановити, яким чином був налагоджений побут, чи був спільний бюджет, чи були спільні витрати чи набуття майна у власність, тобто її показання не містять будь-яких конкретних обставин життя як сім`ї в період як до народження дитини, так і після цього.

Долучені до матеріалів справи фото, на думку суду, не можуть вважатися доказом на підтвердження факту батьківства.

Крім того, встановити з даних фото, що на них зображений саме ОСОБА_4 суду не є можливим.

Суд також вважає, що заявником не надано доказів на підтвердження обставин надання ОСОБА_4 матеріальної допомоги (надання коштів, придбання речей, одягу, здійснення оплати за відвідування садочка тощо) на утримання дитини ОСОБА_5 , не надано жодних належних та допустимих письмових доказів (листів, анкет, документів), які б свідчили про визнання за життя ОСОБА_4 свого батьківства щодо ОСОБА_5 .

Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 12.12.2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27.02.2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11.12.2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24.01.2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 28.06.2023 року в справі № 357/9241/21 (провадження № 61-12927св22) про те, що показання свідків та спільні фотографії не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання.

Крім того, стороною заявника не було заявлено клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням статті 89 ЦПК України, згідно з якою жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 103 ЦПК України , суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Тобто підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, що встановить вірогідність батьківства померлого ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ця вірогідність складає не менше 99 %, або генотипоскопічного дослідження, що підтвердить імовірність того, що заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (батьки померлого ОСОБА_4 ) і ОСОБА_5 є біологічними родичами (на рівні дідусь, бабуся-онук) (до якого також можуть залучені інші передбачувані родичі для підвищення точності результату).

Таким чином, встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 лише на підставі наданих доказів, як то показань свідка та фотокарток, не є можливим.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Тому, керуючись ст. 141, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Сєвєродвінська Архангельської області, РСФСР, відносно дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, внесення зміни до актового запису про народження дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиненого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції від 07.04.2015 року за №574, а саме, у графі «Відомості про батька» виключити « ОСОБА_6 » та зазначити « ОСОБА_4 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, прізвище дитини змінити з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », його ім`я та по-батькові, дату та місце народження залишити без змін - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;

заінтересована особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ;

заінтересована особа: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ;

заінтересована особа: Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), місцезнаходження: пров. Декабристів, 10, м. Кропивницький, ;

заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Соборна, 7 А, м. Кропивницький, .

Повний текст рішення суду 05.02.2024 року.

Суддя

Кіровського районного суду

м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО