Провадження № 2/686/476/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, орган опіки та піклування служба у справах дітей Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та становлення графіку зустрічей батька з дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Хмельницької міської ради, орган опіки та піклування служба у справах дітей Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та становлення графіку зустрічей батька з дитиною. Просить зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод батьку - ОСОБА_2 у спілкуванні з сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також його вихованні та передавати у встановлені дні та години, дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьку - ОСОБА_2 . Визначити ОСОБА_2 порядок участі у вихованні сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народженні, шляхом встановлення наступного графіку виховання та спілкування з дитиною: до досягнення дитиною б років: кожної першої та третьої суботи місяця з 09:00 год до 09:00 год ранку наступного дня, батько проводить час з сином без присутності матері та третіх осіб за місцем проживання батька - ОСОБА_2 з правом ночівлі дитини, відвідування парків, місць для дитячих розваг та харчування, басейну; кожну другу та четверту неділю місяця з 09:00 год до 19:00 год батько проводить час з сином без присутності матері та третіх осіб за місцем проживання батька - ОСОБА_2 з правом відвідування парків, місць для дитячих розваг та харчування, басейну; щовівторка та щочетверга з 16 години до 18 години батько проводить час з сином без або у присутності матері, що батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дитини; кожну зиму, весну, літо, осінь під час відпустки батька для забезпечення оздоровлення і відпочинку дитини спільний відпочинок батька з сином на період від 7 до 14 днів, період якого погоджується з матір`ю дитини без присутності матері; щороку для спільного святкування разом з дитиною дня народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_3 (матері ОСОБА_2 ), дня народження дідуся - ІНФОРМАЦІЯ_4 (батька ОСОБА_2 ) з 11:00 год до 17:00 год з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, його батьків (баби та діда), інших місць за бажанням дитини без присутності матері; вільне відвідування, спілкування з дитиною в день її народження - 06 жовтня, Новий рік та інші свята з правом забирати сина для святкування з 10:00 год до 16:00 год без присутності матері; у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи стан здоров`я та дитини.

На обґрунтування свого позову вказав, що 04 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 , був укладений шлюб Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 04.10.2018 року) про що було зроблено актовий запис №1969.

Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2022 р. у справі №686/1109/22.

Від шлюбу вони мають спільну дитину - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим в Республіці Польща серії НОМЕР_2 від 13.10.2020 року.

З самого народження дитини він бере активну участь у його житті, постійно займається її вихованням, піклується про дитину та проводить багато часу з сином.

З кінця 2020 року сімейні стосунки між ними зіпсувалися. Після фактичного припинення сімейних стосунків, а саме приблизно з кінця 2020 р. він проживає окремо.

До народження дитини вони проживали у Польщі, де і народився їх син. Проте, з кінця 2020 р. відповідачка разом з дитиною переїхала до України де і проживає з сином за адресою: АДРЕСА_1 . Він залишився проживати у м. Варшаві, оскільки там знаходиться його робота.

Проте, не заважаючи на проживання його та його сина за різними адресами, він завжди підтримував контакт з дитиною, кожного місяця приїжджав до України, щоб побачитись з сином та проводив з ним спільно час. При його зустрічах з сином за ним завжди спостерігалася радісна поведінка. Між ним та дитиною існує міцний емоційний зв`язок. Він дуже любить свою дитину та присвячує своє життя його вихованню і розвитку, зокрема, вказане підтверджується фотокартками, доданими до позовної заяви.

Проте, чим старшою ставала дитина тим важче йому було бачитись з сином. Відповідачка та її сім`я постійно створювали конфлікті ситуації у присутності дитини. На постійній основі перешкоджали спілкуванню з дитиною, а також перешкоджали, щоб дитина проводила час зі своїми бабусею та дідусем - батьками Позивача, так як зі слів відповідачки це «чужі люди».

Його батьки неодноразово, незважаючи на ці конфліктні ситуації намагались зв`язатись з ОСОБА_9 , щоб побачити внука хоча б під час прогулянок на вулиці, однак їх прохання були проігноровані.

Через постійні скандали на будь якій підставі, у грудні 2021 року він повідомив дружину, що подаватиме позов до суду про розірвання шлюбу, вона зі свого боку заявила, що не проти цього. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2022 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач ще до розірвання шлюбу намагався як усно так і письмово, в досудовому порядку визначити питання аліментів на дитину, перебування дитини, а також графік побачень з сином. Однак всі його пропозиції було проігноровано, так як за словами Відповідачки, дитина має бути з матір`ю постійно, і тому всі зустрічі батька і сина проходитимуть тільки коли це буде зручно їй і тільки в її присутності.

17 грудня 2021 р. ОСОБА_2 надіслав ОСОБА_3 лист-пропозицію, у якій пропонував врегулювати у досудовому порядку порядок сплати аліментів на дитину, встановити та нотаріально посвідчити графік побачення батька з сином. Цей лист було отримано відповідачкою 21.12.2021 р. Проте, як вже зазначалося цей лист був проігнорований з боку матері дитини. В усному порядку відповідачка повідомила, що вона всі питання хоче вирішувати у судовому порядку.

10.06.2022 р. він звертався до поліції у м. Варшава з метою вирішити цю проблему, однак поліція без рішення суду теж нічим не може допомогти - заява за №672/22 від 10.06.2022 р. На підтвердження подання заяви до поліції у м. Варшава надаємо завірений належним чином переклад відповіді з Комісаріату поліції Варшави від 10.08.2022 р.

Позивач направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності та підтримання позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив.

Направив до суду відзив, в якому вказав, що ОСОБА_2 у своїй позовній заяві неодноразово вводить суд в оману, перекручує факти, надає суду недопустимі докази. Так, у позові вказано, що з народження дитини, позивач бере активну участь у житті ОСОБА_10 , постійно займається його вихованням, піклується про дитину, проводить з сином багато часу, кожного місяця приїжджав до України, щоб побачитись із сином та проводив з ним спільно час. Однак це не відповідає дійсності.

ОСОБА_2 приїздив навідати дитину раз в декілька місяців, що не сприяло встановленню з дитиною стабільного емоційного зв`язку. На її прохання приїздити частіше, позивач казав, що він працює та не має можливості часто приїжджати в Україну. Тому твердження позивача, що він має можливість систематично відвідувати сина не відповідають дійсності. Позивач не цікавився станом здоров`я дитини, не оплачував візити до педіатрів й не ніс витрати на придбання ліків. Весь час свого проживання в Україні вона обстежувала, лікувала та утримувала дитину самостійно, без допомоги позивача. У відповідь на її прохання допомогти фінансово, позивач вдавався до морального та фінансового насилля, заявляючи, що допомагати буде тільки тоді, коли ми будемо проживати з ним в Польщі. По-друге, ОСОБА_2 вказує, що вона та її сім`я нібито створювали конфліктні ситуації у присутності дитини, постійно перешкоджали спілкуванню з дитиною, а також перешкоджали, дитині проводити час зі своїми бабусею та дідусем - батьками позивача. Повідомляє суд, що з червня 2021 року бабуся та дідусь зі сторони позивача жодного разу до неї не дзвонили та не проявляли бажання побачити внука до теперішнього часу. Останній раз вони бачили дитину в 7» місяців. В період з листопада 2020 року по червень 2021 року вони бачили внука стільки, скільки бажали, ніхто їм перешкод не чинив. Фактичне припинення сімейних стосунків між нею і позивачем відбулось в кінці 2021 року, коли ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу та не виявляв бажання бачитись та спілкуватись з сином. Крім того, просить суд врахувати, що жодних перешкод у спілкуванні дитини з позивачем вона не чинила, а навпаки, була не проти зустрічей в завчасно домовлений час, зручний для нас з позивачем. Позивач надумано вказує, що йому чинять перешкоди в зустрічах з сином, при цьому надає до позову ряд фотографій разом з сином в різний час, що свідчить про зустрічі батька з дитиною. Однак, кожна зустріч супроводжувалась новими маніпуляціями та обманами. ОСОБА_2 не приїжджав в домовлений час та перекручував факти, вимагав зустрічей мало не щодня, ігноруючи потреби дитини та моє особисте життя.

Представник позивача направив до суду відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідачка вводить суд в оману, твердження відповідачки не відповідають дійсності. Коли Відповідачка та син переїхали на окрему квартиру у Польщі, на кожну зустріч із сином, Позивач привозив продукти, підгузки, іграшки для сина. Позивач заявляє, що він ніколи не відмовлявся і не відмовляється від забезпечення сина. Наразі, не знаючи адреси перебування Відповідачки та сина у Польщі, Позивач навіть не знає, куди він може надсилати кошти та речі. Відповідачка свідомо усунула його від спілкування з сином і не повідомляє своє місцезнаходження.

Відповідач направила до суду заперечення на відповідь на відзив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав, судом об`єктивно встановлено, що 04 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_8 , був укладений шлюб Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 04.10.2018 року) про що було зроблено актовий запис №1969.

Шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2022 р. у справі №686/1109/22.

Під час перебування у шлюбі, у позивача та відповідача народилась дитина - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим в Республіці Польща серії НОМЕР_2 від 13.10.2020 року.

ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_12 зареєстровані в АДРЕСА_3 .

На час розгляду справи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх син ОСОБА_12 проживають в Республіці Польщі.

Відповідно до повідомлення Державної прикордонної служби України від 17.02.2023 року - ОСОБА_13 05.09.2021 року здійснив виїзд за кордон; за період з 01.09.2021 року по 22.02.2023 року тричі здійснював в`їзд на територію України.

Відповідно до Постанови районного суду для столичного міста Варшави у Варшаві від 25 квітня 2023 року: на час розгляду справи зобов`язати відповідача ОСОБА_14 сплачувати аліменти на користь свого неповнолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 510 злотих щомісяця, виплачуючи авансом до рук матері дитини ОСОБА_16 до 10 числа кожного місяця з нарахуванням встановлених законом відсотків у разі прострочення сплати будь-якої з частин аліментів.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з частинами першою, другою статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Згідно з частиною другою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь в її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи.

Відповідно до п. 73 постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року « Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» - у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один із батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (в разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи щодо забезпечення проведення оцінки потреб батьків з метою встановлення здатності матері, батька виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею. До уваги беруться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини, факти вчинення домашнього насильства стосовно дитини або за її присутності та інші вагомі обставини.

Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби порядок побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюються рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади з урахуванням висновку служби у справах дітей.

У постановах Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року справа № 233/418/22 та від 19 січня 2022 року у справі № 189/68/20 (провадження № 61-16244св21),від 08 лютого 2023 року у справі № 334/1202/20 (провадження № 61-7951св22), від 15 серпня 2023 року у справі № 759/4170/20 (провадження № 61-3420св23) визначено, що у справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на дитину та не сприяють якнайкращому задоволенню її інтересам, які мають пріоритет над інтересами батьків. Натомість існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з дитиною, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батьку дитини, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню того, що права кожного з батьків є рівними. Батьки мають налагодити співпрацю з метою забезпечення належного контакту між кожним із них з дітьми, встановлення можливості спілкування та спільного проведення часу, керуючись передусім найкращими інтересами дітей.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 , як на підставу своїх порушених прав посилається на те, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з сином, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні, при цьому до суду не надав доказів, що відповідачем створюються перешкоди батьку у спілкуванні та вихованні сина.

Так , свідок ОСОБА_17 , в судовому засіданні посвідчив, що він працює біля будинку де жила ОСОБА_18 в м. Хмельницькому. Він пам`ятає, що ОСОБА_19 приїздив кожного місяця і гуляв з сином і ОСОБА_18 . Це було до початку війни. Коли вони виїхали за кордон він їх не бачив. ОСОБА_19 розказував йому, що ОСОБА_18 не дає спілкуватися йому з сином.

З світлин, наданих до суду позивачем, вбачається, що позивач спілкується з сином, брав та бере активну участь у його вихованні.

Позивач, на неодноразові пропозиції органу опіки та піклування про надання повного пакету документів для визначення способів участі у вихованні дитини, будь-яких документів не надав, на бесіду не з`явився.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування № 180/01-31 від 26.01.2024 року враховуючи те, що ОСОБА_11 , його мати і батько проживають за межами України, бесіда з ними не проведена, їхні житлово-побутові умови не обстежені, не з`ясована прихильність малолітнього ОСОБА_6 до батька, батько дитини не надав повного пакета документів для всебічного вивчення питання, орган опіки та піклування вважає недоцільним визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місця та часу їх спілкування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, орган опіки та піклування служба у справах дітей Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та становлення графіку зустрічей батька з дитиною слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись Законом України «Про охорону дитинства», ст. 15 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 155, 157, 159 СК України, ст.ст. 10, 12, 76, 80, 81, 89, 141, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, орган опіки та піклування служба у справах дітей Хмельницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та становлення графіку зустрічей батька з дитиною відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня виготовлення повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований в

АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована в АДРЕСА_3 ;

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Хмельницької міської ради, м. Хмельницький вул.. Грушевського, 88, ;

- орган опіки та піклування служба у справах дітей Хмельницької міської ради,

м. Хмельницький вул.. Грушевського, 88,

Повний текст рішення складено 12.02.2024 року.

Суддя: О.В. Мазурок