Справа № 523/8781/23
Провадження №2/523/1656/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Горбачової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання мирової угоди недійсною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання мирової угоди недійсною. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так у цивільній справі №2-836/10 яку розглядав Суворовський районний суд м. Одеси (суддя Гусев О.Г.), за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісно набутого майна у шлюбі, ухвалою від 28.04.2010 року затверджено мирову угоду від 20.04.2010 року укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

За умовами цієї мирової угоди сторони домовились про наступне:

1.Нерухоме майно - кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 731,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 залишається у власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

2.Нерухоме майно - дискотека-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 232,1 кв.м та літній майданчик до дискотеки-бару площею 744,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 залишається у власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

3.Автомобіль Mercedes Benz Vito, 2003 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕЗ-2 УДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 06.12.2007 року залишити у власності ОСОБА_1 .

4.За ОСОБА_2 визнається право власності на нерухоме майно - нежилу будівлю - павільйон-бар « ІНФОРМАЦІЯ_3 », літнім майданчиком, який розташований в АДРЕСА_3 , який в цілому складається: - з нежитлової будівлі павільйону-бару літера «А» загальною площею 98,8 кв.м; - літнього майданчика літера «Б» загальною площею 97,8 кв.м, відображених у технічному паспорті від 06.08.2002 року.

5.За ОСОБА_2 визнається право власності на автомобіль Mitsubishi Space Star, 2003 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого МРЕВ-2 ДА! ГУ УМВС України в Одеській області 04.12.2003 року.

6.За ОСОБА_2 визнається право власності на автомобіль Hundai Tucson, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого МРЕВ-2 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 27.12.2005 року.

7.ОСОБА_1 звільняє ОСОБА_2 від усіх боргових зобов`язань, що виникають згідно укладених ОСОБА_1 договорів позики та розписок ОСОБА_1 , за період, коли вона, ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

8.Сторони заявлять, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання не маютьжодних майнових претензій один до одного з приводу всього іншого майна Сторін.

9.Сторони заявляють, що ані в процесі укладення цієї Мирової угоди, ані в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави.

В подальшому, при перегляді цієї цивільної справи за нововиявленими обставинами (справа №1527/3743/12, Суворовський районний суд, суддя Сувертак І.В.), на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 13.02.2015 року (№42820007 в реєстрі) була проведена стаціонарна судово- психіатрична експертиза ОСОБА_1 .

Відповідно до висновків стаціонарної судово-психіатричної експертизи №44 від 24.03.2015 року проведеної відносно ОСОБА_1 у рамках цієї справи, зазначено, що «ступінь виразності наявних у неї досліджуваний період психічних розладів, рівень тривоги, зниження когнітивних, вольових і критичних функцій, були настільки виражені, що у період із 20.04.2010г. до 28.04.2010р. абсолютно позбавляли її здатності розуміти фактичне значення своїх дій і керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особистісні наслідки, чинити опір особі, яка чинить щодо неї тиск, якщо така була встановлена у справі.".

На даний час, мирова угода від 20.04.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дійсною як у просторі так і у часі.

Відтак, відповідно до висновків стаціонарної судово-психіатричної експертизи N244 від 24.03.2015 року, ОСОБА_1 під час підписання мирової угоди від 20.04.2010 року між нею та ОСОБА_2 , а саме у період з 20 по 28 квітня 2010 року, була позбавлена здатності розуміти фактичне значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особистісні наслідки, тобто її волевиявлення не було вільним та не відповідало її внутрішньої волі, а тому на підставі ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України позивачка просить визнати недійсною мирову угоди від 20.04.2010р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про поділ майна набутого у шлюбі, які підписана у справі №1527/3742/12 .

Пояснення сторін в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснила, що на час підписання мирової угоди вона не розуміла значення своїх дій, а тому підписала дану угоду на вкрай невигідних для себе умовах. Окрім того, незважаючи на те, що ухвала про визнання мирової угоди була скасована апеляційним судом, дану мирову угоду використали в інших судових рішеннях, а тому дану мирову необхідно визнати недійсною.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Так вона пояснила, що дійсно ухвалою суду Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2010 року визнано мирову угоду у цивільній справі № 2-836/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісно набутого майна в шлюбі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ сумісно набутого майна в шлюбі.

Вважаючи зазначену ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2010 року такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 03.12.2013 року подала до Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу про її скасування.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.02.2014 року (Справа №1527/3743/12, Апеляційне провадження №22-ц/785/1797/14), апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2010 року скасовано, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісно набутого майна в шлюбі направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Зазначений спір між сторонами вирішено судом, рішення Суворовського районного суду від 16.02.2017 року набрало чинності.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що цивільній справі №2-836/10 яку розглядав Суворовський районний суд м. Одеси (суддя Гусев О.Г.), за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісно набутого майна у шлюбі, ухвалою від 28.04.2010 року затверджено мирову угоду від 20.04.2010 року укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

За умовами цієї мирової угоди сторони домовились про наступне:

1.Нерухоме майно - кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », загальною площею 731,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 залишається у власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

2.Нерухоме майно - дискотека-бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 232,1 кв.м та літній майданчик до дискотеки-бару площею 744,6 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 залишається у власності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

3.Автомобіль Mercedes Benz Vito, 2003 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого РЕЗ-2 УДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 06.12.2007 року залишити у власності ОСОБА_1 .

4.За ОСОБА_2 визнається право власності на нерухоме майно - нежилу будівлю - павільйон-бар « ІНФОРМАЦІЯ_3 », літнім майданчиком, який розташований в АДРЕСА_3 , який в цілому складається: - з нежитлової будівлі павільйону-бару літера «А» загальною площею 98,8 кв.м; - літнього майданчика літера «Б» загальною площею 97,8 кв.м, відображених у технічному паспорті від 06.08.2002 року.

5.За ОСОБА_2 визнається право власності на автомобіль Mitsubishi Space Star, 2003 року випуску, чорного кольору, кузов НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого МРЕВ-2 ДА! ГУ УМВС України в Одеській області 04.12.2003 року.

6.За ОСОБА_2 визнається право власності на автомобіль Hundai Tucson, 2005 року випуску, сірого кольору, кузов НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого МРЕВ-2 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 27.12.2005 року.

7.ОСОБА_1 звільняє ОСОБА_2 від усіх боргових зобов`язань, що виникають згідно укладених ОСОБА_1 договорів позики та розписок ОСОБА_1 , за період, коли вона, ОСОБА_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 .

8.Сторони заявлять, що з моменту підписання цієї Мирової угоди та у випадку належного її виконання не маютьжодних майнових претензій один до одного з приводу всього іншого майна Сторін.

9.Сторони заявляють, що ані в процесі укладення цієї Мирової угоди, ані в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави.

07.12.2011 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про перегляд вищевказаної ухвали у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.12.2011 року відкрито провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.01.2012 року заяву ОСОБА_1 задоволено та скасовано ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2010 року за нововиявленими обставинами, вирішено справу розглянути у загальному порядку та призначено попереднє судове засідання на 16 лютого 2012 року.

Ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 23.01.2012 року скасована ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.02.2014 року.

Вважаючи ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2010 року такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, 03.12.2013 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу про її скасування.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06.02.2014 року (Справа №1527/3743/12, Апеляційне провадження №22-ц/785/1797/14), апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 28 квітня 2010 року скасовано, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісно набутого майна в шлюбі направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду в іншому складі суду.

Рішенням Суворовського районного суду від 16.02.2017р. у справі 1527/3743/12 спір між сторонами вирішено по суті.

В позовних вимогах позивачка посилається на те що відповідно до висновків стаціонарної судово-психіатричної експертизи N244 від 24.03.2015 року, ОСОБА_1 під час підписання мирової угоди від 20.04.2010 року між нею та ОСОБА_2 , а саме у період з 20 по 28 квітня 2010 року, була позбавлена здатності розуміти фактичне значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особистісні наслідки, тобто її волевиявлення не було вільним та не відповідало її внутрішньої волі. На підставі ст.ст. 202, 203, 215 ЦК України позивачка просить визнати недійсною мирову угоди від 20.04.2010р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про поділ майна набутого у шлюбі, які підписана у справі №1527/3742/12.

З цього приводу, суд звертає увагу на наступне.

Так на час прийняття ухвали суду від 28.04.2010р., якою було затверджено мирову угоду від 20.04.2010 року була чинною редакція ЦПК України станом на 16.03.2010р..

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України (станом 16.03.2010р.) було передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії.

Згідно ч. 1 ст. 175 ЦПК України (станом 16.03.2010р.) мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та

обов`язків сторін та предмета позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України (станом 16.03.2010р.) закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Отже мирову угоду не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні і визнавати недійсною у позовному провадженні, оскільки порядок її укладання та затвердження регламентовано відповідними положеннями Цивільно-процесуального кодексу України.

Посилання позивачки на те, що на час підписання мирової угоди від 20.04.2010 року між нею та ОСОБА_2 , а саме у період з 20 по 28 квітня 2010 року, вона була позбавлена здатності розуміти фактичне значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі соціальні та особистісні наслідки, тобто її волевиявлення не було вільним та не відповідало її внутрішньої волі є підставою для скасування ухвали про визнання (затвердження) мирової угоди.

Суд також вважає, що у разі скасування ухвали про визнання (затвердження) мирової угоди, всі умови, які були встановлені даною мировою угодою втрачають правове значення, та не підлягають виконанню сторонами.

На підставі викладеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки права позивачки не порушені.

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною мирової угоди від 20.04.2010р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про поділ майна набутого у шлюбі, які підписана у справі №1527/3742/12 - залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано у десятиденний строк з дати проголошення рішення.

Суддя: В.К. Кисельов

Повний текст рішення складено та підписано 16.02.2024