ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/226/21 Номер провадження 22-ц/814/162/24Головуючий у 1-й інстанції Квітка О.О. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Кириченко В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 13 січня 2022 року , по справі за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради , треті особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Полівської сільської ради Дергачівського району про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна ОСОБА_4 , в якій останній з урахуванням уточнення від 30.04.2021 просив суд:

1. Скасувати рішення XXVII сесії VIII скликання Золочівської селищної ради (Код ) від 14.07.2020 року №5374 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки із земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:012:0561), площею 1,1968га, для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

2. Скасувати рішення XXVII сесії VIII скликання Золочівської селищної ради (Код ЄДРПОУ - 25175462) від 14.07.2020 року №5373 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки із земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:012:0560), площею 1,3000га, для ведення особистого селянського господарства розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

3. Скасувати рішення XXVII сесії VIII скликання Золочівської селищної ради (Код ЄДРПОУ - 25175462) від 14.07.2020 року №5401 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки із земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :02:012:0559), площею 1,3000га, для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

4. Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:012:0560, площею 1,3000га, за ОСОБА_2 номер запису про право в державному реєстрі прав №37861552 від 19.08.2020р. (орган, що здійснив державну реєстрацію прав Полівська сільська рада Дергачівського району).

5. Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер :02:012:0559, площею 1,3000 га, за ОСОБА_3 , номер запису про право в державному реєстрі прав №37861043 від 19.08.2020р. (орган, що здійснив державну реєстрацію прав Полівська сільська рада Дергачівського району).

6. Скасувати Проект землеустрою КП «Земельно-кадастрове бюро Золочівської селищної ради» про відведення земельної ділянки ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області. Скасувати Проект землеустрою КП «Земельно-кадастрове бюро Золочівської селищної ради» щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

7. Скасувати Проект землеустрою КП «Земельно-кадастрове бюро Золочівської селищної ради» про відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

8. Зобов`язати Золочівську селищну раду (Код ) відновити стан земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0539, площею 3,7968 га, розташованої за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

9. Зобов`язати Золочівську селищну раду (Код ) надати ОСОБА_1 земельну ділянку орієнтовною площею до 1,5000 га, з правом визначення цієї ділянки на місцевості території земельної ділянки з кадастровим номером :02:012:0539.

Позов мотивовано тим, що Рішенням ХХІІІ сесії VIII скликання Золочівської селищної ради від 21.02.2020 № 4698 позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності, орієнтовною площею до 1,5000 га, розташованої на території селищної ради з передачею у власність. На виконання вищезазначеного рішення сесії позвач звернувся до землевпорядної організації - КП «Земельно-кадастрове бюро Золочівської селищної ради», засновником якої є Золочівська селищна рада. В повному об`ємі сплатив послуги цієї землевпорядної організації згідно із рахунком № НОМЕР_1 від 18.03.2020 в розмірі 3535 грн. Також ним до КП «Земельно-кадастрове бюро Золочівської селищної ради» було подано графічні дані Золочівського держгеокадастру, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки, площа якої становила на той час 3,7968 гектара (кадастровий номер :02:012:0539). Цю земельну ділянку, площею 3,7968 га, поділено Золочівською селищною радою на три земельні ділянки, в результаті середній розмір однієї земельної ділянки складає 1,2656 га. 14.07.2020 рішеннями ХХVІІІ сесії VIII скликання Золочівської селищної ради № 5374, 5373, 5401 позивачу , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передання у власність із земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території селищної ради.

Проте , позивч вказує, що він не звертався до Золочівської селищної ради із заявою, в якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:012:0561, площею 1,1968га. Крім іншого зазанначає ,що 30.04.2020 погоджено межі між суміжними землекористувачами без врахування даних щодо меж земельної ділянки позивача кадастровий номер :02:012:0561, площею 1,1968 га.

Також , у позові зазначено , що оскільки відведена позивачу земельна ділянка знаходиться не в тому місці відповідно до матеріалів графічних даних, поданих ним до Золочівського Держгеокадастру, бажаного місця розташування земельної ділянки, він не згоден проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства.

Позивач вважає ,що були відсутні правові підстави для затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передання у власність із земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради через наявність накладок суміжних земельних ділянок.

Стверджує, що своє право на затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства розробленого КП «Земельно-кадастрове бюро» у заяві від 10.06.2020 на ім`я Золочівського селищного голови ОСОБА_5 не заявляв.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Полівської сільської ради Дергачівського району, про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що відмовляючи у задовленні позову , суд першої інстанції дійшов до помилковго висновку , що рішення ХХІІ сесії VІІІ скликання Золочівської селищнї ради від 14.07.2020 №5374 прийнято в межах її повноважень без порушень діючого законодавства , а тому підстави для його скасування відсутні. Також суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку , щодо відсутності підстав для скасування рішень ХХІІ сесії VІІІ скликання Золочівської селищнї ради від 14.07.2020 №5373 та №5401 та скасування проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та щодо відновлення стану земельної ділянки кадастровий номер :02:012:0539 та зобов`язання надати позивачу земельну ділянку орієнтовною площею 1,5 га.

Скаржник зазначає, що він не звертався до Золочівської селищної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки загальною площею 1,1968 га. з кадастровим номером :02:012:0561. Судом першої інстанції не надано належної оцінки висновкам почеркознавчої експертизи , згідно яких заява написана іншою особою, проте підписана позивачем , та здійснено хибний висновок щодо дійсного наміру позивача отримати вказану земельну ділянку.

Крім цього ОСОБА_1 вказує, що ненадання йому земельної ділянки площею 2 га із визначенням останнім бажаного місця розташування земельної ділянки порушує його права , як учасника бойових дій.

Скаржник просить скасувати рішення Золочівського районного суду Харківської області від 13 січня 2022 року, та ухвалити нове , яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Судовим розглядом встановлено , що 03.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до Золочівської селищної ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2 га (а.с. 5).

Рішенням Золочівської селищної ради №4698 від 21.02.2020 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою (а.с. 6).

Рішенням Золочівської селищної ради №5374 від 14.07.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради (а.с. 7).

Рішеннями Золочівської селищної ради №5373 та 5401 від 14.07.2020 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у власність для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради (а.с. 48, 49).

Із інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 09.04.2021 вбачається, що земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в оренді СТОВ «Перше травня» (а.с. 50-51).

За замовленням ОСОБА_1 було виготовлено проект землеустрою (а.с. 52-64).

Відповідно до висновку експерта від 20.09.2021: 1. Рукописний текст, що починається і, відповідно, закінчується словами: «Золочівському селищному голові …» «… ОСОБА_1 » - заяви від 10.06.2020, складеної від імені ОСОБА_1 на ім`я Золочівського селищного голови ОСОБА_5 , - виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою. 2. Підпис від імені ОСОБА_1 у заяві від 10.06.2020, складеній від імені ОСОБА_1 на ім`я Золочівського селищного голови ОСОБА_5 , розташований у рядку « ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 » - виконаний самим ОСОБА_1 (а.с.138-146).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України та ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частинами 1, ч. 2 ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України зазначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, під час виникнення спірних правовідносин, регулювалося ст. ст. 118, 186-1 ЗК України.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з абз. 1, 2 ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Разом із тим, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, провадження № 14-301цс18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20).

Позивач , як на підставу позовних вимог посилався на те , що рішенням ХХІІI сесії VІІІ скликання Золочівської селиної ради від 21.02.2020 №4698 йому надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель комунальної власності , орієнтовною площею до 1, 5000 га.

Та рішенням ХХVІІ сесії VІІІ скликання Золочівської селиної ради від 14.07.2020 року №5374 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передання у власність ОСОБА_1 , земельної ділянки площею 1,1968 га. Що порушує права позивача , оскільки він вказує, що не звертався до Золочівської селиної ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільсогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :02:012:0561 , площею 1,1968 га.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що виділення ОСОБА_1 земельної ділянки , що за площею є меншою ніж суміжні земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за результатами поділу земельної ділянки загальною площею 3, 7968 га , не може бути підставою для задоволення позовних вимог позивача. Окрім того , надання позивачу та третім особам земельних ділянок різної площі не може свідчити про порушення права ОСОБА_1 , , як ветерана війни на першочергове виділення земельної ділянки.

Більше того , як вірно зазначено судом першої інстанції позивачем не було подано клопотань про залучення до участі у справі відповідачів : КП Земельне кадастрове бюро Золдочівської селищної ради» , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , попри пред`явлення вимог що стосуються їх прав.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог, ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 2, 4, 5 частини третьоїстатті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина другастатті 48 ЦПК України).

Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другоїстатті 197 ЦПК України).

Відповідно до частин першої та другоїстатті 51 ЦПК Українисуд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судувід 01 липня 2020 року у справі № 171/1858/15-ц (провадження № 61-2612св18), зазначено, що «відповідач - це особа, яка, на думку позивача або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягується до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) викладено висновок про те, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У зв`язку із чим , вірними є висновки суду першої інстанції , щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , щодо скасування рішень про затвердження проекту землеустрою , скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та скасування проектів землеустрою третіх осіб , які не залучені до участі у справі в якості відповідачів, так як вказані вимоги безпосередньо стосуються іх прав.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 13 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов