Справа №478/80/24 пров. №2-н/478/14/2024
У х в а л а
про відмову у видачі судового наказу
22 січня 2024 року Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Сябренко І.П. ознайомившись з матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнення провадити щомісячно починаючи з дати подачі заяви про видачу судового наказу до досягнення дитиною повноліття.
Судовий наказ надійшов до суду 18 січня 2024 року через систему «Електронний суд».
Вивчивши матеріали заяви, приходжу такого висновку.
Положенням ч.1 ст.160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до вимог ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною ч.5 ст.183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей має той з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У заяві про видачу судового наказу представником заявника зазначено про те, що неповнолітній - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матір`ю заявником ОСОБА_1 , та перебуває на її утриманні.
Разом з тим, у порушення вимог п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України представником заявника до заяви про видачу судового наказу не додано доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, зокрема, про те, що неповнолітня дитина проживає разом із заявником, що є правовою підставою звернення до суду з відповідною заявою про стягнення аліментів, та перебуває на її утриманні.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.43 ЦПК України, процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
За вимогами п.29 Розділу ІІІ «Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи», затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. У випадку, коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів. В іншому випадку засобами Електронного суду користувача інформують про відсутність в іншого учасника справи зареєстрованого Електронного кабінету.
Частиною 4 ст.163 ЦПК України передбачено, що якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має електронний кабінет, заявник надалі повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.
Разом з тим, матеріали заяви не містять доказів надсилання копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами боржнику, а також стягувачем не надано суду доказів того, що боржник має зареєстрований Електронний кабінет.
Тому згідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя, встановивши, що заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу, вважає за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.
Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
Керуючись ст.163, п.1 ч.1 ст.165, ст.166 ЦПК України, суддя,
П о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу із зазначених вище підстав, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.
Дата складення ухвали - 22.01.2024 року.
Суддя І.П. Сябренко