Справа № 754/1359/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2024 року м. Київ, суддя Деснянського районного суду м. Києва О. Грегуль

ОСОБА_3 - заявник

ІНФОРМАЦІЯ_3 - заінтересована особа

ВСТАНОВИВ:

Заявником у порядку окремого провадження подано заяву про встановлення факту родинних відносин з метою отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів від 28.02.2022 № 168 після смерті молодшого сержанта ОСОБА_1 (свідоцтво про смерть від 16.06.2023, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Справу № 754/1359/24 головуючому передано 26.01.2024.

Листом заінтересованої особи від 21.12.2023 повідомлено про неможливість встановити родинні відносини із-за розбіжностей у актових записах.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 23.01.2023 у справі № 214/1309/21: «Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України). Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України). Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду звертає увагу, що приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі N 539/4118/19 (провадження N 61-10777сво20) зробила схожий за змістом висновок та зазначила, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо якого виник публічно-правовий спір, не може бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства. З урахуванням викладеного, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відступає від висновків, зроблених Касаційним цивільним судом у постановах: від 16 квітня 2020 року в справі N 210/3705/17 (провадження N 61-37673св18), від 22 жовтня 2020 року в справі N 210/343/19 (провадження N 61-22247св19), від 02 грудня 2020 року в справі N 212/5707/17 (провадження N 61-1281св19) та від 31 серпня 2022 року в справі N 592/13089/21 (провадження N 61-5213св22) щодо юрисдикції цієї категорії спорів. Висновки щодо застосування норм права. На підставі викладеного, частини другої статті 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду висловлює такий висновок про застосування норми права. Приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.».

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, 4. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відмова суб`єкта владних повноважень у призначенні одноразової грошової допомоги/пенсії не позбавляє особу звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За таких обставин у відкритті провадження у справі відмовляється.

Для захисту своїх прав заявники мають звертатись до адміністративного суду.

Керуючись ст. 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 754/1359/24 за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, поданою ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно заяви адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Роз`яснити, що для захисту своїх прав заявник має звертатись до адміністративного суду.

Ухвалу з доданими до неї матеріалами надіслати заявникові.

Копія заяви залишити в суді.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: