Справа № 463/7905/23 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/811/918/24 Доповідач: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги

17 квітня 2024 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Савуляк Р.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про встановлення особи заявника, -

встановив:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено особу ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Самсоново, Новоазовського району, Сталінської області, що на даний момент називається Донецька область.

Рішення суду оскаржило Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 березня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2024 року залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків, а саме для долучення документа, що підтверджує сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали судді Львівського апеляційного суду від 28 березня 2024 року, скаржником долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку із відсутністю коштів на оплату судового збору.

Згідно ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір",враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Разом з тим, Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості звільнення та відстрочення сплати судового збору для юридичних осіб.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 225/7196/19 (провадження № 61-10246ск20), від 23 липня 2020 року у справі № 565/875/19 (провадження № 61-9818ск20).

Суд вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо бюджетна установа діє як суб`єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його або звільнення від сплати судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Для звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору повинні бути в наявності відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України, зокрема щодо надання доказів сплати судового збору у розмірі, визначеному законодавством, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, клопотання Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Частиною 2 статті 127 ЦПК України передбачено, що, встановлений судом процесуальний строк, може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

З метою недопущення порушення основних засад цивільного судочинства, а саме забезпечення права на апеляційний перегляд справи, суд вважає за необхідне продовжити Головному управлінню Державної міграційної служби України у Львівській області строк для усунення вказаних недоліків в ухвалі Львівського апеляційного суду від 28 березня 2024 року, а саме, подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

ухвалив:

Продовжити Головному управлінню Державної міграційної служби України у Львівській області процесуальний строк для подання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі не усунення вказаних недоліківподана апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя Львівського

апеляційного суду Савуляк Р.В.