Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді - Крегул М.М., за участю секретаря судових засідань Микуланинець О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 21.09.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, факт укладення шлюбу між Позивачем та Відповідачем підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , який видано виконкомом Кам`яницької сільскої ради Ужгородського району. За час перебування у шлюбі, у сторін народилися донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Сводоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 26.12.2002 року виконкомом Кам`яницької сільскої ради Ужгородського району. Як стверджує Позивач, протягом тривалого часу, в період спільного проживання з Відповідачем склалося так, що кожний із них має різні погляди на життя як в аспекті сімейності так і в інших аспектах, що безпосередньо пов`язані із спільним їхнім проживанням. Різні погляди на життя та розбіжності в принципах побудови сімейних стосунків породжують певного роду непорозуміння та відчуженість між ними. Позивач вважає, що подальше спільне сімейне проживання з Відповідачем є неможливим. Фактично шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем припинені, шлюб існує лише формально. Так, з вересня місяця 2020 року Позивач проживає окремо від Відповідача та не підтримує з ним жодних відносин, які б вказували на наявність шлюбу, або давали б підстави вважати, що такий шлюб може бути в подальшому збережений. Про неможливість подальшого збереження шлюбу свідчить і те, що неодноразові заходи спрямовані на спільне проживання та збереження сім`ї не призвели до позитивних результатів ані для Позивача, ані для Відповідача. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини з Відповідачем у Позивача немає, оскільки як у нього, так і у неї на ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя втрачено почуття любові. Позивач вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати, адже збереження сім`ї є неможливим.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення за допомогою СМС-повістки . Від представника ОСОБА_1 -адвоката Ставичний П. І. до суду надійшла заява про розгляд срави у відсутності позивача та його представника .

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення за допомогою СМС-повістки . 30.01.2024року ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі , в якій також вказав , що просить задовільнити позовну заяву в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено з матеріалів справи, 21 вересня 2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , який видано виконкомом Кам`яницької сільскої ради Ужгородського району..

Від даного шлюбу у сторін народилися дитина : донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Сводоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 26.12.2002 року виконкомом Кам`яницької сільскої ради Ужгородського району.

Шлюбні відносини між сторонами припинено, позивачка ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб і не має наміру примирятися з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви.

Як встановлено у судовому засіданні, подружнє життя у сторін не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу обоє вважають неможливим. Неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Строк для примирення судом не надавався.

Наведене вище дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони повністю втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітніх дітей.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене вище , з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому, шлюб підлягає розірванню.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу (або під час реєстрації шлюбу або у порядку передбаченому ст. 53 СК), має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 105, 112, 113, 180, 182, 183, 184, 185,СК України, ст. ст.10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265,352,354,355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу-задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 вересня 2002 року виконкомом Кам`яницької сільскої ради Ужгородського району, Закарпатської області, актовий запис №14, між ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073.60 грн.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скаргана рішення суду подається протягом тридцятиднів здня йогопроголошення безпосередньодо Закарпатськогоапеляційного суду.Якщо всудовому засіданнібуло оголошенолише вступнута резолютивнучастини судовогорішення або у разі розгляду справи(вирішення питання)без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строкобчислюється здня складенняповного судовогорішення.Учасник справи,якому повнерішення судуне буловручене удень йогопроголошення абоскладення,має правона поновленняпропущеного строкуна апеляційнеоскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул