25.01.2024
Справа № 331/1323/21
Провадження № 6/331/34/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Яцун О.О.,

за участю секретаря судового засідання Крамаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Кредитна спілка «Запоріжжя», про відстрочення виконання рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 серпня 2021 року у цивільній справі № 331/1323/21 за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Ковтуна В.І., який діє на підставі довіреності від 14 грудня 2023 року (а.с.3), заінтересована особа: Кредитна спілка «Запоріжжя», про відстрочення виконання рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 серпня 2021 року у цивільній справі № 331/1323/21 за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, строком на один рік.

В обґрунтування вимог, представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що 12 серпня 2021 року Жовтневим районним судом міста Запоріжжя було розглянуто справу за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. За наслідками розгляду справи було ухвалено рішення та стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача Кредитної спілки «Запоріжжя» заборгованість за кредитним договором № 2239 від 18 квітня 2019 року у загальній сумі 152826 (сто п`ятдесят дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 49 коп., яка складається з 45838 грн. 05 коп. заборгованості за тілом кредиту, 4445 грн. 65 коп. заборгованості з процентів за користування кредитом за період з 18 квітня 2019 року по 18 квітня 2020 року, 100542 грн. 79 коп. процентів, згідно з пунктом 5.4 Договору кредиту (ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 19 квітня 2020 року по 19 березня 2021 року, 2000 грн. штрафу, згідно з пунктом 5,5 Договору кредиту та судові витрати у загальній сумі 2292 грн. 39 коп., тобто по 764 (сімсот шістдесят чотири) грн. 13 коп. з кожного. Заявник стверджує, що наразі вказане рішення суду виконується та із відповідачів стягуються кошти. При цьому, заявник зауважує, що ОСОБА_1 у 2021 році була поручителем за кредитним договором, сама кредит не брала. Наразі існують обставини, які ускладнюють виконання ОСОБА_1 рішення суду. Так, ОСОБА_1 зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 . В результаті ворожого обстрілу 30 травня 2022 року було пошкоджено житловий будинок у АДРЕСА_1 . Після того, як будинок заявника було зруйновано ракетами, ОСОБА_1 була вимушена переїхати до міста Запоріжжя як ВПО 14 квітня 2022 року. У січні 2022 року почались відрахування з її заробітної плати у розмірі 20 %. Наразі, виконувати рішення суду заявник не може, у зв`язку з наступним обставинами. Так, заявник ОСОБА_1 офіційно працевлаштована у відділі культури, туризму та охорони культурної спадщини виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області. Відповідно до довідки про середню заробітну плату заявника, її дохід склав з січня 2023 року по листопад 2023 року 65084 грн. 72 коп., що у середньому складає 5000 грн. на місяць. Поряд із цим, згідно довідки про доходи за 2022 рік, сукупний дохід заявника склав 83742 грн. 58 коп. Окрім зазначеного, ОСОБА_1 винаймає житло у місті Запоріжжі, оскільки вона є ВПО та власного житла у місті не має. Цей факт додатково погіршує фінансову спроможність заявника виконувати рішення суду, за кредитним договором, який вона не брала. Також, ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Чоловік заявника є непрацездатним, має другу групу інвалідності та у зв`язку із цим, фактично перебуває на утриманні заявника. Хвороба її чоловіка пов`язана із суглобами у зв`язку із чим, він не має змоги працювати. Згідно висновку спеціаліста. ОСОБА_5 показані дороговартісні ліки, на придбання яких уходить більшість коштів. У зв`язку з наведеним, вся заробітна плата заявниці витрачається на оренду житла та на ліки чоловіка, а залишків заробітної плази ледве вистачає на життя (харчування). Тому заявник просить суд відстрочити виконання рішення суду по справі №331/1323/21 за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором строком на один рік.

02 січня 2024 року представник Кредитної спілки «Запоріжжя» Трібусян О.В., який діє на підставі довіреноті від 01 вересня 2023 року (а.с.42), надіслав на адресу суду через систему «Електронний суд» відзив на заяву, в якому просить у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду відмовити (а.с.29-31).

08 січня 2024 року представник заявника адвокат Ковтун В.І. надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якій просить суд задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення суду та повідомляє, що з`явилась ще одна підстава для відстрочення виконання рішення суду, а саме звільнення заявника ОСОБА_1 з роботи (а.с.36-37, 38).

У судове засідання заявник ОСОБА_1 і представник заявника адвокат Ковтун В.І. не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час і місце проведення судового засідання (а.с.21-22, 33-34, 44-45). Між тим, представник заявника адвокат Ковтун В.І. надіслав на адресу суду клопотання про проведення судового засідання за його відсутності та за відсутності заявника (а.с.47).

Представник Кредитної спілки «Запоріжжя» у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час і місце проведення судового засідання (а.с.23, 35, 46), про причини своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву про відстрочення виконання рішення суду та додані до неї письмові докази, проаналізувавши матеріали справи, приходить до переконання, що заява про відстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 серпня 2021 року позов Кредитної спілки «Запоріжжя» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» заборгованість за кредитним договором № 2239 від 18 квітня 2019 року в загальній сумі 152826 (сто п`ятдесят дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 49 коп., яка складається з 45838 грн. 05 коп. заборгованості за тілом кредиту, 4445 грн. 65 коп. заборгованості з процентів за користування кредитом за період з 18 квітня 2019 року по 18 квітня 2020 року, 100542 грн. 79 коп. процентів згідно з пунктом 5.4 Договору кредиту (ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 19 квітня 2020 року по 19 березня 2021 року, 2000 грн. штрафу згідно з пунктом 5.5 Договору кредиту.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» заборгованість за кредитним договором № 2239 від 18 квітня 2019 року в загальній сумі 152826 (сто п`ятдесят дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 49 коп., яка складається з 45838 грн. 05 коп. заборгованості за тілом кредиту, 4445 грн. 65 коп. заборгованості з процентів за користування кредитом за період з 18 квітня 2019 року по 18 квітня 2020 року, 100542 грн. 79 коп. процентів згідно з пунктом 5.4 Договору кредиту (ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 19 квітня 2020 року по 19 березня 2021 року, 2000 грн. штрафу згідно з пунктом 5.5 Договору кредиту.

Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» у рівних частках з кожного судові витрати у загальній сумі 2292 грн. 39 коп., тобто по 764 (сімсот шістдесят чотири) грн. 13 коп. з кожного.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 серпня 2021 року у цій справі змінено, викладено його резолютивну частину у наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» заборгованість за кредитним договором № 2239 від 18 квітня 2019 року в загальній сумі 152826 (сто п`ятдесят дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн. 49 коп., яка складається з 45838 грн. 05 коп. заборгованості за тілом кредиту, 4445 грн. 65 коп. заборгованості з процентів за користування кредитом за період з 18 квітня 2019 року по 18 квітня 2020 року, 100542 грн. 79 коп. процентів згідно з пунктом 5.4 Договору кредиту (ч. 2 ст. 625 ЦК України) за період з 19 квітня 2020 року по 19 березня 2021 року, 2000 грн. штрафу згідно з пунктом 5.5 Договору кредиту.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Запоріжжя» у рівних частках з кожного судові витрати у загальній сумі 2292 грн. 39 коп., тобто по 764 (сімсот шістдесят чотири) грн. 13 коп. з кожного.

В іншій частині позов залишити без задоволення».

Частиною 1 статті 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

За правилами частин 2, 3 статті 435 ЦПК України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 статті 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно частини 5 статті 435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд звертає увагу, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи з вимог статті 435 ЦПК України і статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язковість виконання рішення є однією з засад виконавчого провадження (ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі № 905/2458/16 зазначено, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню. При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Із змісту заяви про відстрочення виконання рішення суду не вбачається наміру заявника ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду після закінчення терміну відстрочення (після спливу одного року) та не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що рішення суду буде виконуватися заявником у майбутньому.

Крім того, слід звернути увагу, що рішення у даній справі ухвалено судом 12 серпня 2021 року, та 07 грудня 2021 року дане рішення суду було змінено. Отже, з моменту набрання рішенням суду законної сили, заявник ОСОБА_1 у добровільному порядку рішення суду не виконувала, будь-які кошти на погашення заборгованості не сплачувала, а з заявою про відстрочення виконання рішення суду звернулася до суду лише після початку примусового виконання рішення суду.

Отже, зазначене вище свідчить про вчинення заявником дій, які направлені на затягування виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Наведене дає підстави для висновку про те, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, які як і наявність виключних обставин для відтермінування має довести боржник.

При цьому, надання відстрочення виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Суд вважає, що обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не можна розцінюватись як такі, що є особливими або винятковими, та у відповідності до приписів статті 435 ЦПК України, унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , про відстрочення виконання рішення суду слід відмовити, оскільки вона є необґрунтованою та не знайшла свого підтвердження доказами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 260, 435 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , заінтересована особа: Кредитна спілка «Запоріжжя», про відстрочення виконання рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 12 серпня 2021 року у цивільній справі № 331/1323/21 за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.О. Яцун