справа №176/3099/23
провадження №2/176/205/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Ляху В.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

22 листопада 2023 року позивач звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вказаним позовом, де просив стягнути з відповідача на їх користь суму заборгованості за Кредитним договором № від 19 жовтня 2020р. в розмірі 17704,91 грн., за кредитним договором №882867296 в розмірі 9482,31 грн., за кредитним договором №15059-01/2021 в розмірі 6840. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 34027,22 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив: щодо укладання кредитного договору №, 19 жовтня 2020р. ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» вищезазначений кредитний договір.

На підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК`ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників.

21.03.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2013 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а останній зобов`язується відступити позивачу права вимоги за кредитними договорами , договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 реєстру прав вимоги, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17704,91 грн. з яких: 8190,08 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,99 грн. загальна заборгованість по відсоткам, 9513,84 грн. загальна заборгованість по комісії. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем, що змусило його звернутись до суду.

Щодо укладення кредитного договору №882867296, 6 січня 2021р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції Відповідно до Реєстру боржників №126 від 23.03.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 882867296.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022 , у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до договору факторингу №20102022 від 2010.2022, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 9482,31 грн. з яких: 2499,50 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 6982,81 грн. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем, що змусило його звернутись до суду.

Щодо укладання кредитного договору №15059-01/2021. 25 січня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. 11.08.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено договір факторингу №11082021 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає позивачу належні йому права вимоги, а позивач приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 11.08.2021 до договору факторингу №11082021 від 11.08.2021 позивач набув права вимоги до відповідача в сумі 6840,00 грн. з яких: 2000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4840,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року по справі відкрито провадження, та постановлено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони про розгляд справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статтею 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, щодо кредитного договору № - 19 жовтня 2020р. ОСОБА_1 уклав із ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» вищезазначений кредитний договір. Відповідно до зазначеного кредитного договору відповідачу було надано кредит к сумі 10920,00 грн. на 12 місяців Відповідач зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених у паспорті кредиту №5010925, який є невід`ємною частиною цього договору(а.с. 8-10).

Позивач стверджує, що на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАС ЦФР-10-2016 від 07.10.2016 укладеного між ТОВ «ФК`ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників.

Однак, даний договір факторингу надано суду не в повному обсязі: за сторінкою 2 йде сторінка 8 та його укладено задовго до укладення спірного кредитного договору, а саме 07 жовтня 2016 року та про те, що право вимоги за кредитним договором № - 19 жовтня 2020р укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» автоматично передається АТ «ТАСКОМБАНК» у кредитному договорі не зазначено.

Крім того, відповідного реєстру прав вимоги, підписаного сторонами де вбачається перехід права вимоги саме за спірним кредитним договором матеріали справи не містять.

Далі, 21.03.2023 між АТ «ТАСКОМБАНК» та позивачем укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2013 у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «ТАСКОМБАНК» суму фінансування, а останній зобов`язується відступити позивачу права вимоги за кредитними договорами , договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 реєстру прав вимоги, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17704,91 грн. з яких: 8190,08 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 0,99 грн. загальна заборгованість по відсоткам, 9513,84 грн. загальна заборгованість по комісії.

Однак, даний договір факторингу наданий суду також не в повному обсязі, оскільки містить десять сторінок, а суду надано лише, 1, 2, 3 та 10 сторінки. Витяг з реєстру права вимоги до договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21 березня 2023, (а.с.19), не містить підпису посадової особи і відтиску печатки АТ «ТАСКОМБАНК», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Таким чином, не можна вважати належними та допустимими доказами надані позивачем вищезазначені документи, а тому, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що отримав право вимоги за кредитним договором № від 19 жовтня 2020р. укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».

Щодо укладення кредитного договору №882867296, судом встановлено, що 6 січня 2021 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 882867296.

Відповідно до вищезазначеного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 2500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ». Кредит надається строком на 14 днів з дати отримання кредиту позичальником. Договір підписано електронним цифровим підписом. /а.с.24-26/

Як зазначено у позовній заяві, 28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором, однак, даного договору факторингу позивач до позовної заяви не додав. Натомість, матеріали справи містять додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладену між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 31 грудня 2020 року, де сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Як із попереднім договором, даний договір факторингу укладено задовго до укладання спірного кредитного договору та мова про те, що права вимоги за кредитним договором №882867296 автоматично передається ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» у цьому кредитному договорі не йде.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022 , у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Витяг з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022, (а.с.33) не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Таким чином, і за цим кредитним договором не можна вважати належними та допустимими доказами надані позивачем вищезазначені документи, а тому, суд приходить до висновку, що позивач не довів, що отримав право вимоги за кредитним договором №882867296 від 06.01.2021 року.

Щодо кредитного договору №15059-01/2021 від 25.01.2021 року.

Судом встановлено, що 25.01.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 15059-01/2021, який підписано електронним підписом позичальника. Відповідно вказаного договору Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надавався строком на 20 днів, тобто до 13.02.2021 року. /а.с.39-41/

11.08.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 11082021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає/відступає ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.(а.с.43-44)

Відповідно до витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 6840,00 грн. включаючи 2000 грн. заборгованість за основоною сумою боргу та 4840,00 грн. заборгованість за відсотками.

Із наданого суду договору факторингу №11082021 вбачається, що він наданий суду не в повному обсязі, а саме, після аркушу № 2, який закінчується п. 2.1.2, слідує аркуш № 4, який розпочинається п. 3.2; після аркушу № 4, який закінчується п. 4.1, слідує аркуш, який розпочинається п.9.3 тому договір факторингу є недопустимим доказом у справі, оскільки наданий суду не в повному обсязі. /а.с. 43-44/

Також, такі документи як договір про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016; договір факторінгу №НІ/11/9-ф від 21.03.2023; договір факторінгу №201002022, надані суду не вповному обсязі /а.с.14-15, 16-17, 31-32 /

На підтвердження переходу права грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» надало акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11082021 від 11 серпня 2021, який належним чином підтверджений сторонами договору ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕНЬ БОРГІВ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ». (а.с.45)

Реєстр прав вимог до договору факторингу, який є його невід`ємною частиною, суду не наданий.

Натомість суду наданий витяг з реєстру боржників №2 до договору факторингу № 11082021 від 11.08.2021, (а.с.46) який не містить підпису посадової особи і відтиску печатки ТОВ «ІНВЕСТРУМ», що суперечить умовам договору факторингу та є недопустимим доказом, оскільки його зміст може бути змінено в односторонньому порядку та викладено в зручній для позивача формі, що не відповідає оригіналу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.

Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у Постанові від 02.10.2018 року у справі № 910/18036/17.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами перехід права вимоги за спірними кредитними договорами.

При цьому, суд не вбачає за доцільне надавати в судовому рішенні оцінку доведеності суми боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова Компанія «Центр Фінансових рішень», ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» оскільки останні не є сторонами у справі та висловлення судом своєї позиції щодо правильності нарахувань може в подальшому вплинути на судове рішення при пред`явленні позову самим кредитодавцем.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 5, 6, 12, 13, 14, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280 282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. ВОЛЧЕК