Провадження №: 2/336/462/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та утримання будинку в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів з оплати житлово-комунальних послуг та утримання будинку у розмірі 5646 грн. 26 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що він та сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , які фактично проживають в квартирі та користуються житлово-комунальними послугами.

Він самостійно здійснює оплату за житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинку та прибудинкової території, ним сплачено 22 585 грн. 04 коп. Вважає, що співвласники квартири повинні нести обов`язок з утримання своєї частки майна у спільній частковій власності, але в супереч невідомих обставин його син ОСОБА_2 відмовляється брати участь у витратах на утримання належного їм майна. У зв`язку з викладеним він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача у відповідності до його частки (1/4) витрати, понесені ним особисто з утримання квартири у розмірі 5646 грн. 26 коп.

Згідно автоматизованого розподілу справу передано в провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В.

Ухвалою судді від 18.09.2023 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшло письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без їх участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача та його представника.

Відповідач, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин; відзиву на позов, клопотання про розгляд справи у його відсутність у відповідності до ст. 211 ЦПК України не надав.

За згаданих обставин зі згоди позивача, висловленої у її письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному судовому розгляді.

Треті особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, - до суду не з`явилися, з невідомих причин, будь-яких заяв, клопотань суду не надали.

Вказані обставини у відповідності до ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без третіх осіб.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 26.01.2000 року на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 належить по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, а виконавець це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

В силу ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний вчасно вносити плату за надані послуги.

Наведені положення житлового закону узгоджуються з правилами статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідачі як співвласники житлового приміщення є споживачами в сенсі Закону «Про житлово-комунальні послуги» і відповідно до ст. ст. 322, 360 ЦК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України зобов`язаний сплачувати комунальні послуги.

Отже, зазначені норми закону прямо наголошують на те, що у відповідача є не тільки право володіти своїм майном, а і обов`язок його утримувати незалежно від фактичного проживання, та сплачувати послуги на утримання житла.

Позивачем особисто сплачено всі витрати з утримання житла у розмірі 22 585 грн. 04 коп., що підтверджується квитанціями.

У зв`язку з цим, інші співвласники, які належним чином сплачують комунальні послуги як за себе, так і за іншого співвласника в праві вимагати через суд стягнення в порядку регресу частину понесених витрат з недобросовісного співвласника.

Таке право забезпечується ч. 1 ст. 544 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотню вимогу (регрес) до боржника у рівній частці, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

При цьому, для звернення з такою вимогою форма власності не має значення. Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є спільній сумісній власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13.03.2019 року у справі № 521/3743/17.

Надані суду письмові докази, зокрема: квитанції про сплату послуг на утримання житла, розрахунок заборгованості вказують на характер правовідносин сторін і підтверджують обґрунтованість позову.

Обов`язковість виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору і закону встановлена статтею 526 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням наведених положень законодавства та встановлених судом фактичних обставин суд вважає, що обов`язок споживачів комунальних послуг, якими є відповідачі в розумінні Закону "Про житлово-комунальні послуги", оплатити ці послуги має виконуватись належним чином, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

За змістом статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наведеного суд встановив, що відповідачі як споживачі не позбавлені обов`язку утримувати майно, в тому числі оплачувати житлово-комунальні послуги, а тому позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду».

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що встановлений статтями 12, 81 ЦПК України обов`язок доказування не виконаний відповідачем, що є підставою для ухвалення рішення на користь позовних вимог.

Вирішуючи питання про покладення на відповідача видатків зі сплати судового збору, суд враховує, що відповідно до ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат.

Що стосується судового збору, то він у відповідності до правил цивільного процесуального законодавства у випадку звільнення позивача від його сплати підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст. ст. 4, 12, 77-82, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 319, 322 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер обілкової картки платників податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину витрат понесених за сплату житлово-комунальних послуг та утримання будинку у розмірі 5646 грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива