РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1421/23

2/609/43/2024

20 лютого 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

позивача ОСОБА_1

представника Служби у справах дітей

Шумської міської ради Тернопільської області Гаврилюк В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської міської ради

вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської міської ради, з вимогою про позбавлення батьківських прав.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з березня 2005 року позивач із відповідачем перебували у шлюбі, який зареєстрований Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від спільного шлюбу сторін народилось четверо дітей: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалось, а тому рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2014 року шлюб між ними було розірвано.

Позивач у позові зазначає, що з часу припинення шлюбних відносин відповідач не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами дітей, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі необхідному для їх нормального самоусвідомлення.

Вказує, що усі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, зокрема діти знаходяться на повному її утриманні. Окрім того, заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 140832 грн.

У зв`язку із цим, позивач звернулась до органу опіки і піклування Шумської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав відносно його чотирьох дітей.

Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шумської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету № 819 від 22 листопада 2023 року засвідчує те, що відповідач не бере участі у вихованні дітей, не виконує батьківських обов`язків, матеріально не допомагає, проживає окремо та займається виключно особистим життям, а тому, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_7 відносно його дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Вказує, що зазначені обставини можна розцінювати як ухилення батька від виховання дітей, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. З цих підстав просила позов задовольнити.

22 січня 2024 року засобами поштового зв`язку на адресу Шумського районного суду Тернопільської області від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, згідно якої останній просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Вказав, що на час розгляду справи перебуває в лавах ЗСУ, хоча мав право на відстрочку, як батько чотирьох неповнолітніх дітей. Заробітну плату, яку отримуватиме у зв`язку із службою буде переказувати дітям для їх матеріального забезпечення. Зазначив, що любить своїх дітей, та надалі хоче залишатись їх батьком, яким би діти змогли пишатись.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити із підстав зазначених у позовній заяві.

Крім того, у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що метою позбавлення батьківських прав відповідача відносно дітей слугувало те, що останній не надає матеріальної допомоги їй та дітям, не спілкується з дітьми, а у разі отримання різного роду довідок, які потребують його згоди, переходить до шантажу, що ускладнює її повноцінну участь в процесі виховання та забезпечення нормальних умов проживання дітей.

Вказала, що відповідач просив номер банківської картки старшої доньки, однак у зв`язку із тим, що вона не вважала за потрібне надавати такі дані, у такому проханні відповідачу було відмовлено.

Додала, що відповідач декілька тижнів назад телефонував їй, однак через пізній час, близько першої ночі, вона такого дзвінка не почула.

Неповнолітній ОСОБА_4 в присутності педагога ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що бачив батька близько пів року назад, коли останній приїзджав до будинку, де вони проживали. Мати попросила, щоб вони до нього вийшли, хоча ніхто не хотів. Під час зустрічі батько їх обіймав, а перед від`їздом ображав маму. Зазначив, що не бажає, щоб відповідач був його батьком, оскільки під час спільного проживання останній ображав та бив їх матір, а також заставляв називати його «татом».

Малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в присутності педагога ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо обставин справи висловитись не змогли, але вказали, що не бажають аби відповідач був їх батьком.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служби у справах дітей Шумської міської ради Гаврилюк В.Г. у судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 будучи на території Шумської громади двічі викликався на засідання комісії, однак жодного разу не з`явився, пояснень не надав, а тому на підставі зібраних документів було прийнято висновок про доцільність позбавлення останнього батьківських прав відносно дітей.

Враховуючи надіслану відповідачем заяву, представник служби у справах дітей при винесенні рішення поклалась на думку суду.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, у зв`язку із перебуванням на військовій службі.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче судове засідання на 04 січня 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 18 січня 2024 року, у зв`язку із неявкою відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 01 лютого 2024 року.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2024 року справу призначено до судового розгляду по суті на 20 лютого 2024 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

5. Судом встановлено, що з 05 березня 2005 року позивач із відповідачем перебували у шлюбі, який зареєстрований Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 3.

6. Від спільного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 04 червня 2020 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №1; ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 05 січня 2010 року Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис №1; ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 25 жовтня 2011 року Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис №13, ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син - ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 25 жовтня 2011 року Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис №13; ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син - ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 29 жовтня 2012 року Угорською сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 3.

7. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

8. Згідно копії довідки № 48 виданої 01 вересня 2023 року Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входять: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - (дочка), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - (дочка), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - (син), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - (син), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - (син).

9. Відповідно до копії довідки №122 виданої 01 вересня 2023 року Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що неповнолітні діти позивача проживають разом із нею по АДРЕСА_1 та перебувають на її повному утриманні. Вихованням дітей займається лише їх мати - ОСОБА_1 . Сім`я має статус багатодітної, отримує відповідні пільги та допомогу як малозабезпечена, веде домашнє господарство.

10. Згідно довідки-характеристики № 135 виданої 20 жовтня 2023 року Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_1 позитивно характеризується по місцю проживання, ввічлива та доброзичлива. Діти доглянуті, розвиваються відповідно до свого віку. Скарг від навчальних закладів на неналежне виховання дітей у сім`ї не надходило.

11. Актами обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 01 вересня 2023 року складеного комісією в складі діловода Шумської міської ради Таращук О.О., сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 встановлено, що остання проживає за адресою АДРЕСА_1 разом із своїми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Сім`я проживає в цегляному будинку, у якому чотири кімнати, хлопці проживають в одній, доньки - в іншій, мати - окремо від дітей. Діти забезпечені одягом, мають достатньо предметів для навчання та розвитку.

Сім`я веде домашнє господарство, отримує пільги як багатодітна, має статус малозабезпеченої.

Окрім того встановлено, що біологічний батько дітей - ОСОБА_2 , останні два роки дітей не відвідував, фінансово не допомагає.

12. Згідно копії довідки №121 виданої 01 вересня 2023 року Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 з 2021 року по даний час жодної участі у вихованні дітей не бере, не відвідує, не цікавиться їх життям, матеріально не допомагає.

13. Згідно копії довідок №№ 367, 368, 369 виданих 03 жовтня 2023 року старостою Васьковецького старостинського округу І.Горобець вбачається, що ОСОБА_2 проживає поодинокою за адресою АДРЕСА_2 , ніде не працює та має поодинокі заробітки. Звернень стосовно проблемних питань, допомоги у їх вирішенні з його боку на адресу сільської ради не надходило.

14. Відповідно до копії довідки - характеристики на ОСОБА_2 виданої старостою Васьковецького старостинського округу І.Горобець вбачається, що ОСОБА_2 дружелюбний, комунікабельний, товаристський. Приймає участь у громадському житті села і вулиці зокрема, однак були звернення сусідів щодо порушення спокою у нічний час.

15. Згідно копії довідки №466 виданої начальником Шумського відділу соціального забезпечення №1 УСЗН Кременецької райдержадміністрації А.Сергеєвою вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шумському відділенні соціального забезпечення № 1 управління соціального захисту населення Кременецької райдержадміністрації та з 01.07.2023 р. останній призначено соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї.

16. Згідно довідки № 01-17/38 виданої 04 вересня 2023 року директором Угорської гімназії Шумської міської ради Т.Манзюк слідує, що здобувачі освіти ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 регулярно відвідують навчальні заняття у гімназії. Діти завжди охайні, доглянуті. Мати учнів спілкується з педагогічними працівниками, цікавиться життям дітей, приймає активну участь у заходах, які проводяться у закладі освіти. Батько дітей, ОСОБА_2 , контакту із закладом освіти не підтримує, із працівниками закладу не спілкується. З 2019 року жодного разу синів не відвідав, ніякої матеріальної допомоги на дітей не надавав.

17. Відповідно до копії довідки виданої 05 вересня 2023 року сімейним лікарем ОСОБА_13 вбачається, що неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за час спостереження у сімейного лікаря на прийом у супроводі батька ОСОБА_2 не з`являлись.

18. Відповідно до копії довідки №5241/117/01-2023 виданої начальником СПД №2 (м. Шумськ) Кременецького РВ ГУНП в Тернопільській області слідує, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , житель с. Кути Кременецького району Тернопільської області згідно обліків СПД №2 (м. Шумськ) патрульної поліції до адміністративної відповідальності не притягувався та на обліку поліції не перебуває.

19. Відповідно до копії розрахунку заборгованості із виплати аліментів проведеного 13 жовтня 2023 року державним виконавцем Шумського відділу державної виконавчої служби у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції А.Завірюхою вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів згідно судового наказу № 609/983/21 на утримання чотирьох дітей станом на 01 жовтня 2023 року становить 140832,00 грн.

20. Рішенням виконавчого комітету Шумської міської ради Тернопільської області № 819 від 22 листопада 2023 року затверджено висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно його дітей: неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , малолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9

ІV. Оцінка Суду.

21. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

22. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

23. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

24. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

25. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

26. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя статті 51 Конституції України).

27. За частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

28. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

29. Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

30. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

31. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

ЄСПЛ зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

32. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

33. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

34. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

35. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

36. Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

37. Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

38. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

39. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2020 року в справі № 755/3644/19, від 23 червня 2021 року в справі № 953/17837/19.

40. У постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 643/7876/18 зазначено, що, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Вказані правові висновки викладені в Постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 462/4705/19.

Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

41. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

42. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

43. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

44. Звертаючись до суду із позовною вимогою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно чотирьох дітей позивач ОСОБА_1 посилалась, зокрема, на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не приймає участі у їх житті, не забезпечує необхідного утримання дітям, не спілкується з ними, що згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками відповідачем, які б були підставою для застосування відносно нього крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Так, згідно заяви від 22 січня 2024 року поданої відповідачам ОСОБА_2 встановлено, що останній перебуває в лавах ЗСУ заради щасливого майбутнього своїх дітей, хоча мав право на відстрочку, як батько чотирьох неповнолітніх дітей, любить їх та хоче бути прикладом для них, бажає брати участь у матеріальному забезпеченні.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

У справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо нього.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на висновок органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету № 819 від 22 листопада 2023 року, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_7 батьківських прав відносно дітей: неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 , малолітніх ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Вирішуючи даний спір, суд не приймає до уваги наданий висновок органу опіки та піклування Шумської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 не є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Судом встановлено, що обставини справи не містять в собі доказів, які б свідчили про винне, свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а навпаки свідчать про його бажання спілкуватися з дітьми, надавати необхідну матеріальну допомогу та підтримку для їх виховання.

45. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

46. Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

47. У рішенні по справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві» (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87).

48. Суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батька щодо належного виконання своїх обов`язків, та не забезпечить інтереси дітей, оскільки остаточно розірве їх зв`язок із батьком.

Враховуючи те, що відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав, а також, з огляду на недоведеність позивачем виключних підстав, з якими закон пов`язує можливість позбавлення особи батьківських прав та виходячи з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. Разом з тим, відповідача слід попередити, що у разі в подальшому неналежного виконання ним батьківських обов`язків відносно дітей, він буде позбавлений батьківських прав.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

49. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

З цих підстав,

Керуючись Декларацією прав дитини, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ЗУ «Про охорону дитинства», постанови ПВСУ від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 19, 141, 150, 164, 166, 181-184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3-5, 11-13, 76- 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

2. Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на Службу у справах дітей Шумської міської ради Тернопільської області контроль за виконанням батьківських обов`язків.

3. Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 20 лютого 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Шумської міської ради, місце знаходження: 47101, м. Шумськ, вул. Українська, 59 Шумського району, Тернопільської області, .

Суддя: М.В. Харлан