РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року

м. Рівне

Справа № 567/1462/23

Провадження № 22-ц/4815/456/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Ковальчук Л.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року (ухвалене у складі судді Венгерчук А.О., повний текст рішення суду виготовлено 02 лютого 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову вказував, що від шлюбу з відповідачкою у них є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Острозького районного суду від 13 грудня 2012 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.11.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначав, що він не в змозі сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі на утримання своєї доньки ОСОБА_3 , оскільки його життєві обставини змінилися: уклав шлюб з ОСОБА_4 , від якого народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Пояснює, що сплачує аліменти у розмірі 1/4 частки його доходів на користь дружини ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 та 1/6 частини доходу на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Окрім того щомісячно сплачує лізингові та кредитні платежі за договором фінансового лізингу № ФЛ201900577 від 10.10.2019 року та кредитним договором № CL-334052.

Просив суд, з урахуванням заяви про часткову зміну предмета позову, зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 13.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/7 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, визначений рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 13.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 та визначено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття.

В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що у позивача як платника аліментів, з`явилися умови, визначені ч. 1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме народження дитини - ОСОБА_7 , в іншому шлюбі, який перебуває на його утриманні, а отже за рахунок свого доходу позивач має здійснювати утримання двох неповнолітніх дітей, а також дружини до досягнення дитиною трирічного віку, що в сукупності з наявністю в нього боргових зобов`язань вказує на зміну його майнового стану.

Не погоджуючись із рішенням суду, сторони по справі оскаржили його в апеляційному порядку.

У поданій 22 лютого 2024 року апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що згідно довідки про нарахування заробітної плати позивача, його дохід за пів року становить 269 000 грн, тому відсутні підстави стверджувати про погіршення його майнового стану.

ОСОБА_1 не подано доказів звернення до виконання наказу Острозького районного суду Рівненської області від 19.01.2023 року про стягнення з нього аліментів на утримання сина - ОСОБА_7 .

У позивача наявна постійна робота та постійний заробіток, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_1 , у поданій ним 01 березня 2024 року апеляційній скарзі покликається на недостатнє врахування місцевим судом усіх обставин справи.

Вказує, що відповідачка не подала докази її участі у матеріальному забезпеченні доньки.

Пояснює, що його дружина не звертала до виконання наказ про стягнення на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , оскільки розуміє його складний майновий стан та нездатність повноцінно забезпечувати потреби його сім`ї.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення місцевого суду та ухвалити нове про зменшення аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки ОСОБА_6 до 1/7 частки його доходів.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 13 грудня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 стягнуто аліменти на утримання доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8).

07 серпня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.10).

Від цього шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 (а.с. 9).

19 січня 2023 року Острозьким районним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 13 квітня 2023 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини доходу щомісячно, починаючи з 22.12.2022 року і до досягнення ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , трирічного віку.

Вищезазначений наказ та рішення суду до виконання не звернуті, що підтверджується позивачем у апеляційній скарзі.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 , що видана 7 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Рівненській області від 21.11.2023 року ОСОБА_1 працює на посаді начальника караула 16 ДПРЧ та отримав дохід за період з березня 2023 року по серпень 2023 року у загальному розмірі 269 574 грн 37 коп. (а.с. 79).

Окрім того, з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 надає послуги з комп`ютерної діагностики, заміни мастил, ременів ГРМ, ремонту автомобілів (а.с. 49-51).

У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів ОСОБА_1 покликався на зміну його сімейного стану народження дитини у новому шлюбі та необхідність матеріального забезпечення дитини та дружини.

Як вбачається із висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Адже, позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Аналогічні висновки містяться і у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20.

Варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів.

Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20).

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона, згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, жодних безумовних доказів погіршення майнового стану ОСОБА_1 , що унеможливлює сплату ним аліментів у визначеному рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 13 грудня 2012 року розмір позивач до суду не надав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про не подання ОСОБА_2 доказів її участі у забезпеченні доньки Дарії не заслуговують на увагу, оскільки саме на позивача покладено тягар доказування своїх позовних вимог.

Покликання ОСОБА_1 на необхідність забезпечення дружини не заслуговують на увагу, оскільки, на момент розгляду справи судом першої інстанції, дитина ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ОСОБА_10 досяг трирічного віку, а отже дружина не позбавлена можливості працювати та не перебуває на утриманні позивача, як непрацездатна особа.

Оскільки позивачем не доведено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу, що може бути визначеною у ст. 192 СК України підставою для зменшення розміру аліментів, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів не підлягає до задоволення.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

На підставі ч. 1 ст. 192 СК України, керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 30 січня 2024 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.