Справа № 195/1199/23
Провадження № 2-о/192/6/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Короти Л. С.,

присяжних Шостаковської Н. О., Яковлєвої Ю. С.,

заявниці ОСОБА_1 в режимі відеоконференції

представника заявниці адвоката Логойди Т. В. в режимі відеоконференції

експерта Головачука В. в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в порядку окремого провадження клопотання адвоката Логойди Тетяни Василівни, яке подане в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Марганецької міської ради, як орган опіки та піклування про продовження строку дії рішення суду про визнання громадянина недієздатним,

В С Т А Н О В И В :

03 серпня 2023 року адвокат Логойди Т. В. звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з клопотанням в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Марганецької міської ради, як орган опіки та піклування, про продовження строку дії рішення суду про визнання громадянина недієздатним.

Ухвалою від 07 серпня 2023 року цивільна справа була направлена до Солонянського районного суду Дніпропетровської області на підставі ст. 31 ЦПК України, куди надійшла 18 серпня 2023 року.

Клопотання мотивовано тим, що рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року ОСОБА_2 було визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_1 , а строк дії рішення суду встановлено до 26 жовтня 2023 року.

З посиланнями на ст. 300 ЦПК України, представник заявниці просить суд продовжити строк дії рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року на два роки з моменту набрання новим рішенням суду законної сили.

Заявниця та її представник в судовому засіданні клопотання підтримали та пояснили, що оскільки ОСОБА_2 на час подання клопотання є інвалідом-дитинства групи А, а з часу ухвалення рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року його стан здоров`я не покращився та він продовжує страждати стійким хронічним психічним захворюванням у формі важкої розумової відсталості, то вказані обставини позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому він потребує постійного стороннього нагляду та допомоги. У зв`язку з цим просили задовольнити клопотання.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що в березні 2022 року вона евакуювалася до Польщі разом з сином ОСОБА_2 , а у зв`язку з тим, що строк дії рішення суду про визнання його недієздатним закінчився, то вказана обставина позбавляє її можливості ефективно керувати справами сина, оскільки він не може керувати своїми діями, а заявниця не може підписати за нього будь-який документ або отримати виплату. Пояснила, що для проведення експертизи транспортування сина до України не можливе, а тому в січні 2024 року вона подала заяву до суду Республіки Польща про визнання сина недієздатним.

Представник органу опіки та піклування до суду не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без їх участі. ОСОБА_2 не з`явився до суду через стан свого здоров`я.

Представник заявниці адвокат Логойда Т. В. клопотання підтримала та просила його задовольнити, пояснивши, що заяву подавала до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з надією, що рішення у хвалиться без проведення експертизи, а тому не вирішувала питання про підсудність справи згідно вимог ст. 295 ЦПК України. Просила під час ухвалення рішення врахувати документи, які видані під час перебування ОСОБА_2 в Польщі, що свідчать про стан його психічного здоров`я.

Експерт ОСОБА_3 пояснив суду, що ухвала суду про призначення експертизи не була виконана через неявку ОСОБА_2 на експертизу, а проведення психіатричної експертизи дистанційно шляхом відеоконференції не передбачено чинним законодавством.

Суд, заслухавши заявницю та її представника заявниці адвоката Логойду Т. В., а а також пояснення експерта ОСОБА_3 , вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частинами 6-9 ст. 300 ЦПК України передбачено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно рішення Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2021 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Строк дії рішення суду встановлено до 26 жовтня 2023 року (а.с.4).

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, а відповідно до ст. 58 цього Кодексу опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, або над фізичними особами, які визнані недієздатними. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

На виконання вимог ч. 8 ст. 300 ЦПК України ухвалою суду від 28 серпня 2023 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручено Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків» МОЗ України (а.с. 46-47).

Не погодившись з ухвалою суду представник заявниці подала апеляційну скаргу (а.с.51-53), оскільки вважала, що доказом, який свідчить про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого ОСОБА_2 продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, є висновок судово-психіатричної експертизи від 10 серпня 2021 року та довідка МСЕК серії 12ААВ № 127277 від 18 березня 2021 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року оскаржувана ухвала була залишена без змін (а.с.71-74), а справа направлена на експертизу та заявниця разом з ОСОБА_2 була викликана на 30 січня 2024 року до експертної установи для проходження експертизи.

29 січня 2024 року на адресу суду надійшли клопотання заявниці та її представника з повідомленням про те, що прибути до експертної установи заявниця не має можливості у зв`язку з тим, що вона разом із ОСОБА_2 09 березня 2022 року виїхала за межі України до Республіки Польща, а тому просили під час прийняття рішення врахувати довідку польської медичної установи про інвалідність ОСОБА_2 та довідку психолого-педагогічної комісії про його стан здоров`я, а також провести експертизу в режимі відеоконференції.

Також 30 січня 2024 року до суду було подано клопотання про визначення у рішенні суду способу захисту прав та законних інтересів ОСОБА_2 , який не суперечить закону, а саме: визнати незаконною відмову Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків» МОЗ України провести експертизу недієздатного ОСОБА_2 та надати висновок експерта; зобов`язати Дніпровську філію судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків» МОЗ України виконати ухвалу суду від 28 серпня 2023 року та провести експертизу недієздатного ОСОБА_2 за наданими судом документами та матеріалами справи №195/1199/23; дозволити Дніпровській філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків» МОЗ України провести психіатричний огляді недієздатного ОСОБА_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дистанційним шляхом з використанням власних технічних засобів відеоконференцзв`язку експерта та ОСОБА_2 та мережі Інтернет за сприянням та в присутності матері останнього ОСОБА_1 .

Оскільки експерт Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків» МОЗ України ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що Закон України «Про судову експертизу» та Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, затв. Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865 не передбачає такого способу проведення експертизи, тому в задоволенні такого клопотання було відмовлено судом.

У процесі розгляду справи було встановлено, що заявниця в січня 2024 року у зв`язку з неможливістю прибути до України для проведення експертизи, ініціювала розгляд питання про визнання ОСОБА_2 недієздатним в Окружному суді в м. Кельці Республіки Польща.

Відповідно до ст. ст. 16, 18 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Цивільна дієздатність фізичної особи визначається її особистим законом. Підстави та правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи регулюються особистим законом цієї особи.

Згідно положень ст. 22 «Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах», якщо цей Договір не передбачає інше, при обмеженні в дієздатності або в визнанні особи недієздатною компетентним є суд тієї Договірної Сторони, громадянином якої є особа, яка має бути обмежена в дієздатності або визнана недієздатною. Цей суд застосовує законодавство своєї держави. Якщо суд однієї Договірної Сторони встановить, що є підстави для обмеження в дієздатності або визнанні недієздатним громадянина іншої Договірної Сторони, місце проживання якого знаходиться на території першої Договірної Сторони, він повідомляє про це відповідний суд другої Договірної Сторони. Якщо суд другої Договірної Сторони, повідомлений відповідно з пунктом 2 заявить, що надає право виконати подальші дії суду за місцем проживання цієї особи, або не висловиться протягом трьох місяців, суд за місцем проживання цієї особи може провести справу про обмеження в дієздатності або визнанні її недієздатною відповідно до законодавства своєї держави, якщо причина обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною передбачається також законодавством тієї Договірної Сторони, громадянином якої є ця особа. Рішення про обмеження в дієздатності або визнанні недієздатною пересилається відповідному суду іншої Договірної Сторони.

Частиною 3 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо після відкриття провадження у справі буде з`ясовано, що у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Оскільки в Окружному суді в м. Кельці Республіки Польща вирішується справа про визнання ОСОБА_2 недієздатним, то підстави для залишення клопотання без розгляду відсутні з огляду на те, що в даній справі суд вирішує питання лише про продовження строку дії рішення суду.

Суд вважає, що оскільки питання про визнання ОСОБА_2 недієздатним вирішується згідно норм міжнародного приватного права, то його права захищені на достатньому рівні, а одночасне вирішення питання про визнання громадянина недієздатним судами різних держав не передбачено нормами Закону України «Про міжнародне приватне право».

28 лютого 2024 року до суду надійшло повідомлення від Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків» МОЗ України про повернення матеріалів справи у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 на експертизу (а.с.93).

У зв`язку з тим, що під час розгляду справи судом було встановлено, що ухвала суду від 23 серпня 2023 року не виконана, а можливість проведення судово-психіатричної експертизи дистанційно не передбачена національним законодавством, тобто докази що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок якого ОСОБА_2 продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними відсутні, тому підстави для задоволення клопотання також відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 259, 263-265, 295-300 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката Логойди Тетяни Василівни (49006, м. Дніпро, вул. Канатна, буд. 12а), яке подане в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), виконавчий комітет Марганецької міської ради, як орган опіки та піклування (53407, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 29а), про продовження строку дії рішення суду про визнання громадянина недієздатним.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 15 квітня 2024 року.

Головуючий суддя Н. О. Щербина

Присяжні: Н. О. Шостаковська

Ю. С. Яковлєва