Справа № 194/1435/23
Номер провадження № 2/194/112/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мицак Наталя Тагірівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі. Зазначає, що відповідач по справі є батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина мешкає разом з нею, вона не працює, бо займається вихованням та доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому вона має право на своє утримання від відповідача. Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року було відмовлено в задоволені її позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі, оскільки у відповідача відсутня фінансова можливість для надання позивачці матеріальної допомоги. Натомість, з Витягу з Державного реєстру речових прав № 343288757 вбачається, що за відповідачем 17 серпня 2023 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Вважає, що це достатній доказ того, відповідач має гроші та має реальну фінансову можливість надавати їй матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця, до досягнення сином трирічного віку.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належними чином.

Представник позивача адвокат Мицак Н.Т. в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, розглядати справу без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належними чином.

Представник відповідача адвокат Голіцин О.М. в судове засідання не з`явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позову. Долучив до матеріалів справи копію трудової книжки відповідача.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони від сумісного життя мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Своє батьківство відповідач по справі не оспорює.

Згідно судового наказу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 січня 2023 року по справі № 194/74/23 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 13 січня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2023 року по цивільній справі № 194/75/23 відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі. В рішенні суду встановлено, що згідно трудової книжки ОСОБА_2 , наказом від 13 липня 2020 року йому 13 липня 2020 року розпочато виплату по безробіттю відповідно до п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», наказом від 09 квітня 2021 року припинено допомогу по безробіттю відповідно до п.п.12 п. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Відповідно до довідки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_2 , сформованої 03 лютого 2023 року, з липня 2020 року по дату сформованої довідки ОСОБА_2 не отримував заробітку/доходу та не сплачував страхові внески.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 343288757 вбачається, що за ОСОБА_2 17 серпня 2023 року зареєстровано право власності на 1/1 частку квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 , останній 10 листопада 2023 року наказом № 1023-к філії «Павлоградське енергопідприємство» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звільнений за згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, данні щодо подальшого працевлаштування відсутні.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Судом береться до уваги, що відповідач на даний час не працює, з нього стягнуто аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, доказів отримання відповідачем будь-яких видів доходу суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач не довела належними та допустимими доказами наявність обставин, які слугували б підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачці, та квартира, на яку у відповідача виникло право власності, придбана за його особисті грошові кошти, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому відсутня обов`язкова умова, передбачена частиною четвертою статті 84 Сімейного кодексу України, для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі № 712/4702/19.

На підставі зазначеного, в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі,слід відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 76, 264, 265, 268, 273, 274, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мицак Наталя Тагірівна, до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання жінки, з якою проживає дитина, з батька дитини, з яким жінка не перебуває у шлюбі відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2024 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін