Справа № 439/390/22 Головуючий у 1 інстанції: Кос І. Б.
Провадження № 22-ц/811/1072/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

19 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Савуляка Р. В.

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року задоволено позов ОСОБА_2 .

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 сплачений нею судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Відмовлено у стягненні з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Гірник Оксани Олегівни представника ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання батьківства.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 березня 2024 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Гірник Оксани Олегівни на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства - відмовлено.

05 квітня 2024 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року.

Колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що відповідач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Гірник Оксану Олегівну, вже двічі подавав апеляційну скаргу на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року.

Суд апеляційної інстанції, ухвалами від 09 листопада 2023 року та від 20 березня 2024 року відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката Гірник Оксани Олегівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року, роз`яснив заявнику право на оскарження ухвали про відмову у відкритті провадження до Верховного Суду.

Проте, відповідач ОСОБА_1 втретє звертається до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року, тобто оскаржує рішення у справі, в якій вже є ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Відмова у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України є безумовною, оскільки положення процесуального Кодексу не містить винятків та обставин, за наявності яких суд апеляційної інстанції наділений правом на відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка попередньо зверталася із такою скаргою на це саме рішення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У висновках, викладених у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у справі № 816/1310/16 (провадження № К/9901/52721/18), зазначено, що положення процесуального права щодо відмови судом апеляційної інстанції у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення, є чіткими, які не викликають множинного розуміння, такі норми не підлягають обмеженню в застосуванні.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Виходячи зі змісту положень п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, вимоги цієї статті не допускають альтернативності в процесуальних діях суду у випадку наявності ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них.

ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

У даному випадку апеляційний суд не вважає обмеженим право на доступ до суду ОСОБА_1 , оскільки нормами ЦПК України чітко визначені випадки, у яких суд відмовляє у відкритті провадження у справі, у тому числі і у випадку коли існує ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Таким чином ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із апеляційною скаргою на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, а тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року слід відмовити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Буського районного суду Львівської області від 23 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцять днів з дня її складення.

Ухвала складена і підписана 19 квітня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р. В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.