Справа № 541/3359/23
Провадження № 2-о/541/7/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.,

присяжних: Чемари В.Г., Хухри Л.М.

з участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М.В.,

заявника - ОСОБА_1 , його представника, адвоката Сидоренка Ю.В.,

представника ОСОБА_2 - адвоката Тимохіної Л.С.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,

заінтересовані особи: Виконавчий комітет Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, як орган опіки та піклування,

в с т а н о в и в:

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про визнання недієздатним його тестя (рідного батька дружини) ОСОБА_2 та встановлення опіки і призначення опікуна.

В обґрунтування заяви зазначив, що його тесть, тобто батько покійної дружини, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з ним. ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра поліклінічного відділення для дорослих КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради, за своїм психічним станом не здатен сам себе обслуговувати, потребує стороннього догляду, який здійснюю він, як член його сім`ї. ОСОБА_2 не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати. За таких обставин, заявник просив визнати недієздатним його тестя та встановити опіку над ним, призначивши його опікуном.

Ухвалою судді від 03.10.2023 відкрито провадження у справі (а.с.17).

У ході судового розгляду 30.10.2023 суд призначив судово-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану ОСОБА_2 . Провадження по справі зупинене (а.с. 29-30).

Ухвалою суду від 29.02.2024 провадження у справі поновлене.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник, адвокат Сидоренко Ю.В. просили визнати ОСОБА_2 , рідного батька дружини заявника, недієздатним та встановити над ним опіку та призначити опікуном заявника.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Тимохіна Л.С. просила вимоги заяви задовольнити лише за умови, що рідні сини ОСОБА_2 не заперечують, що заяву до суду подав зять, а не вони.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, як орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, в направленій на адресу суду заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність (а.с. 57,58).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є зятем ОСОБА_3 (рідного батька дружини заявника) (а.с. 9,10).

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості цих справ встановлені цим розділом.

Згідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до положень статей 2, 3 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини, щодо її виховання, розвитку та утримання. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. СК регулює сімейні, особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому. СК регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційний Суд України у рішенні № 5рп/99 від 03 червня 1999 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частини четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») вирішив, що близькими родичами є рідні брати, сестри, онуки, дід, баба, іншими родичами є неповнорідні брати, сестри; зять; невістка; вітчим; мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші.

Отже, системний аналіз норм Сімейного кодексу України та рішення Конституційного Суду України дає можливість прийти до висновку, що ОСОБА_1 не є членом сім`ї чи близьким родичем ОСОБА_2 , стосовно якого ОСОБА_1 подано заяву про визнання недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна.

Положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.ст. 46,47 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Разом з тим, наука цивільного процесуального права виходить із того, що передумовою виникнення цивільних процесуальних правовідносин є правосуб`єктність, тобто специфічна властивість суб`єктів цивільного процесуального права, яка дозволяє їм бути носієм прав та обов`язків, вступати в цивільні процесуальні правовідносини. Остання закріплює коло осіб, які можуть бути суб`єктами прав та обов`язків, конкретизує тим самим коло правовідносин, що виникають на основі правосуб`єктності. У свою чергу, її зміст структурований і складається з двох елементів: а) можливості мати права і нести обов`язки (правоздатність) та б) можливості самостійного здійснення прав і обов`язків (дієздатність).

Для осіб, які можуть виступають заявниками в окремому провадженні правосуб`єктність є спеціальною, оскільки визначається окремою статтею, розміщеною у відповідній главі Розділу IV «Окреме провадження» ЦПК, а саме ч. 3 ст. 296 ЦПК України.

У зв`язку з цим, хоча особа, яка не входить до кола суб`єктів, зазначених у ч. 3 ст. 296 ЦПК, може подати заяву про визнання фізичної особи недієздатною особою, володіючи загальними цивільною процесуальною правоздатністю (ст. 46 ЦПК) та цивільною процесуальною дієздатністю (ст. 47 ЦПК), однак цивільні процесуальні правовідносини за її участі не можуть виникнути, оскільки вона не має правосуб`єктності заявника по такій категорії справ. Наведене пов`язане з тим, що її дієздатність, яка є складовою правосуб`єктності, у такій ситуації має «дефектність», обумовлену тим, що вона не відноситься до певної групи осіб, які наділяються правами та обов`язками заявників по таким категоріям справ. Таким чином, особа не має процесуальної дієздатності заявника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Оскільки, як вже зазначалося, вищезазначена норма процесуального права є загальною і має застосовуватися внаслідок того, що в Розділі IV «Окреме провадження» не встановлені виключення або обмеження щодо цього, то суд, встановивши після відкриття провадження у справі, що заява подана особою, яка не може виступати заявником по такій категорії справ окремого провадження, повинен залишити заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним, встановлення опіки над недієздатним та призначення опікуном ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 257, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 недієздатним, встановлення опіки над недієздатним та призначення опікуном ОСОБА_1 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 18 квітня 2024 року.

Суддя: О. А. Городівський

Присяжні В.Г. Чемара

Л.М. Хухра