Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1962/23
Провадження № 2/935/119/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Янчук В.В.,

зі секретарем судових засідань - Кумечко С.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідча:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та просила:

- стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, грошові коштів сумі 27646 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, грошові кошти в сумі 50 000 гривень;

- стягнути з ОСОБА_2 на відшкодування величини втрати товарної вартості, грошові кошти в сумі 16538,06 грн;

- стягнути з відповідача витрати пов`язані з проведенням оцінки вартості збитків у розмірі 4500 грн.;

-стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17 січня 2023 року близько 14 год. 15 хв. по вул. Різдвяній, 16 м. Коростишів Житомирської області водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем БМВ-525 реєстраційний номер НОМЕР_1 не врахувала безпечної швидкості, порушуючи вимоги п.12.1 ПДР, не впоралась з керуванням та скоїла зіткнення з автомобілем, який рухався попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був механічно пошкоджений автомобіль позивача CHERY TIGGO реєстраційний номер НОМЕР_2 . Дані обставини встановлено постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.02.2023 в справі 935/225/23, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до звіту № 16/03/23 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 13.03.2023 р. позивачу під час ДТП , завдано матеріальну шкоду в розмірі 150868,23 грн.

Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ № 1827285 від 22.09.2022 автомобіль БМВ-525 реєстраційний номер НОМЕР_1 , було застраховано в ПАТ «СГ «ТАС».

Позивачу було виплачено ПАТ «СГ» ТАС» на її користь 123221,70 грн. у зв`язку з заподіянням шкоди застрахованим наземним транспортним засобом марки БМВ-525, внаслідок експлуатації його ОСОБА_2 , як учасником дорожньо-транспортної пригоди, утримавши франшизу в розмірі 1600 грн.00 коп.

Таким чином, на відшкодування в повному обсязі матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 27646 грн. Окрім того, оскільки законодавством звільнено страховика від сплати величини втрати товарної вартості КТЗ, то такі витрати підлягають стягненню з відповідача.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримала тілесні ушкодження у виді забою головного мозку, чисельні синці та подряпини будучи вагітною, однак неможливо було встановити тяжкість тілесних ушкоджень. Позивачу, внаслідок ДТП було завдано суттєвих психологічних страждань, які полягали у переживаннях можливості втрати ще ненародженої дитини від отриманих тілесних ушкоджень. Внаслідок пережитої дорожньо-транспортної пригоди позивача постійно переслідує почуття страху за кермом автомобіля. Завдану моральну шкоду позивач оцінила в розмірі 50000 грн.

За вказаних обставин позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в загальному розмірі 100284 грн.

Відповідач ОСОБА_2 на адресу суду направила відзив, відповідно до якого просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до відзиву позивачем не доведено наявність права на відшкодування завданої шкоди саме від відповідача за умови наявності страхування цивільної відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу. Позивачем було отримано страхове відшкодування в розмірі 123221,70 грн. ( із врахуванням франшизи), та остання погодилась із вартістю відновлювального ремонту, згідно калькуляцією АТ`СГ`ТАС». Вартість матеріального збитку в розмірі 150868,23 грн перебуває в межах страхового ліміту. Матеріали справи ( у тому числі і звіт про оцінку) не містить детального опису необхідності ремонту окремих деталей, вузлів, агрегатів та заміни деталей, які впливають на зовнішній вигляд ТЗ. Нарахування і стягнення з відповідача величини втрати товарної вартості у розмірі 16538,06 грн. є необґрунтованою. Позивачем не доведено які саме моральні переживання та психологічні страждання спричинили кардинальну зміну способу життя позивача, звичного побуту, а також і необґрунтовано її величину в розмірі 50000 грн.

Заяви,клопотання,інші процесуальні дії у справі:

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 червня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , є власником автомобіля CHERY TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с.11).

17 січня 2023 року о 14 год. 15 хв. по вул. Різдвяній, 16 м. Коростишів Житомирської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем BMW-525 д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла зіткнення з автомобілем, який рухався попереду, чим порушила вимоги п.12.1 ПДР. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 15.02.2023 у справі 935/225/23 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні 17.01.2023 адміністративного правопорушення, передбачено статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ( а.с.12) Відповідно до відомостей з ЄДРСР постанова набрала законної сили 28.02.2023.

Згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/1837285 від 21.09.2022, автомобіль BMW-525 д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано в АТ «СГ «ТАС». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 160000,00 грн, франшиза 1600,00 грн ( а.с.42).

23.02.2023 ОСОБА_1 звернулась до страховика - АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування ( а.с.18), також із заявою-погодження від 23.02.2023 відповідно до якої погодилась із вартістю відновлювального ремонту згідно калькуляцією АТ «СГ`ТАС» в сумі 124821,70 грн та з тим, що при визначенні вартості матеріального збитку, вартість запасних частин, що замінюються, може бути зменшеною на величину фізичного зносу, повідомлена про франшизу за полісом в розмірі 1600 грн. Згодна із сумою матеріального збитку ( за мінісом франшизи) у розмірі 123221,70 грн. Претензій до АТ «СГ`ТАС» не має і мати не буде. ( а.с.17).

Відповідно до Звіту № 16/03/23 від 13.03.2023 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), замовником якого є ОСОБА_1 , об`єкт оцінки колісний транспортний засіб CHERY TIGGO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , дата оцінки 17.01.2023 р. Ринкова вартість КТЗ розрахована на дату оцінки 467 053,92 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ (з врахуванням ПДВ 20% на запчастини та матеріали) 134 330,17 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу та ВТВ 150 868,23 грн. Вартість матеріального збитку 150 868,23 грн. Величина втрати товарної вартості КТЗ (ВТВ) - 16 538,06 грн. (а.с.13) .

Страхове відшкодування в розмірі 123221,70 грн. було сплачено позивачу, що підтверджується повідомленням АТ «СГ`ТАС» від 25.04.2023 № 596 (а.с.16), та позивачем не заперечується.

На рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти в сумі 1608,04 грн. платник ОСОБА_3 , що підтверджується копією дубліката чека від 11.07.2023 (а.с.43)

Мотиви, з яких виходить Суд, і норми застосованого права:

Відповідно до статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а за шкоду, завдану в наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За загальним принципом, відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим винна особа власник (володілець) транспортного засобу має право застрахувати свою відповідальність, передавши обов`язок відшкодування шкоди, спричиненої за участю його транспортного засобу, страховій компанії (страховику).

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (частина шістнадцята статті 9 Закону України «Про страхування»).

Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням.

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV, тут і далі в редакції, чинній на момент ДТП)).

Одночасно за положеннями статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначено, що «…Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20))».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик.

Отже, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Визначаючи розмір різниці, суд враховує, що відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц (провадження № 61-19062св20).

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, необхідно враховувати складові цих збитків відповідно до змісту частини другої статті 1192 ЦК України: реальна вартість втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до звіту про оцінку КТЗ № 16/03/23, складеного 13 березня 2023 року ФОП ОСОБА_4 , вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок цієї ДТП, становить 150868,23 грн (а. с. 13).

До складу зазначеної матеріальної шкоди входять:

134330,17 грн. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням ПДВ 20% на запчастини та матеріали;

150868,23 грн - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням фізичного зносу та ВТВ;

16538,92 грн - величина втрати товарної вартості КТЗ.

У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 (провадження № 61-26508св18) зроблено правові висновки щодо відшкодування величини втрати товарної вартості транспортного засобу, які полягають у такому. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

При цьому пунктом 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Ураховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, зумовлене передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів і агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів у зв`язку з ДТП і подальшим ремонтом. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є наслідком проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкоджених: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації усіх типів КТЗ.

Підпунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема, в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

З огляду на викладене, оскільки розмір матеріального збитку в сумі 134330,17 грн. ( 150868,23 грн. 16538,06 ВТВ) у вигляді завданого позивачу з вини ОСОБА_2 не перевищує ліміт страхового відшкодування ( 160000,00), а тому суд і не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошових коштів в розмірі 27646 грн.

Крім того, статті 2, 22, 29, 36 Закону № 1961-IV не містять заборони щодо доплати суми відшкодування, якщо після оцінки виявиться, що погоджена потерпілим та страховиком виплачена сума є значно меншою від оціненої майнової шкоди. Вказані статті обмежують страхову виплату лише встановленим у договорі лімітом відповідальності.

Таким чином, неправомірні дії відповідача ОСОБА_2 призвели до завдання позивачу матеріальних збитків, а тому з останньої необхідно стягнути 16538,06 грн., як матеріальних збитків у виді втрати товарної вартості.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо доводів відповідача ОСОБА_2 про розмір відшкодування, що визначений на замовлення позивача відповідно до звіту, то суд виходить з наступного.

Звіт № 16/03/23 від 13.03.2023 р. було виконано до пред`явлення позову у цій справі, указаний звіт не є висновком експерта, виконаний за зверненням учасника справи, а особа, яка виконувала звіт, є ФОП ОСОБА_4 . Крім того, у випадку незгоди з визначеною сумою матеріальних збитків, відповідач не був позбавлений можливості подати до суду клопотання про проведення у справі відповідної експертизи.

Позивачем були понесені витрати в розмірі 4500,00 грн. за визначення вартості матеріального збитку і які вона просить стягнути з відповідача.

Суд, оцінивши надані позивачем докази, дійшов до висновку, що необхідно стягнути 4500 грн. 00 коп. з відповідача, як заподіювача збитків, кошти, що понесені позивачем та пов`язані із наслідками ДТП.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню матеріальна шкода внаслідок ДТП в розмірі 16538,06 грн. та 4500 грн.00 коп. понесених витрат, а всього на загальну суму 21038 грн. 06 коп.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 50000 грн. суд дійшов до наступного висновку.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, зокрема внаслідок отримання особою душевних страждань у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

В даному випадку, факт пошкодження належного позивачу автомобіля доводиться матеріалами справи, не був спростований в ході судового розгляду, що є достатньою правовою підставою для відшкодування моральної шкоди.

За змістом Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків, згідно п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи, що внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивач відчував крайньо негативні емоції, психологічний дискомфорт, пов`язаний з необхідністю здійснювати дії по відновленню свого автомобіля суд, з урахуванням принципу співмірності, справедливості та виваженості, вважає за можливе визначити розмір морального відшкодування 10000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Щодо стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідно до ч.1, ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання до суду позову сплачено судовий збір в сумі 2147,20 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача судом задоволено частково, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 675,34 грн.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 4, 11,12,19,81,141, 247, 258-259,263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 1166, 1187, 1194 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, грошові кошти в сумі 21038 грн. 06 коп. та на відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 675,34 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складено: 02.02.2024 р.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В.Янчук