УХВАЛА

30 січня 2024 року

м. Київ

справа № 361/2709/19

провадження № 61-1019ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Діамант», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Діамант плюс», треті особи: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжинірінг», Товариство з обмеженою діяльністю «Форвард лайн-сервіс», про визнання права на пай,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18 січня 2024 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру. Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що касаційна скарга та доданих до неї матеріалів, подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження.

Оскаржувана постанова апеляційного суду ухвалена 28 листопада 2023 року. Повний текст постанови складена 13 грудня 2023 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Верховного Суду 18 січня 2024 року. Тобто з пропуском, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 12 січня 2024 року.

У клопотанні, яке додане до касаційної скарги, особа, яка подала касаційну скаргу, зазначає, що оскаржену постанову апеляційного суду ОСОБА_1 не отримувала, а про існування оскаржуваного рішення апеляційного суду дізналася із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, яка була оприлюднена 19 грудня 2023 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Однак вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки особою, яка подала касаційну скаргу, не надано будь-яких належних доказів порушення апеляційним судом направлення/отримання оскаржуваної постанови (конверт, довідка суду, тощо).

На підставі викладеного згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу, має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку та подавши відповідні докази.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для поновлення строку у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар