У Х В А Л А

Справа №377/606/23

Провадження №6/377/4/24

09 лютого 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Пскової А.І., за відсутності учасників справи та заінтересованих осіб, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славутичі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі,

У С Т А Н О В И В:

15 січня 2024 року до суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал», підписана представником Дмитрів Вікторією Степанівною, в якій вона просить замінити стягувача з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк») на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» (далі-ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») у правовідносинах за виконавчим листом №377/606/23 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №010/0361/82/0302242 від 02 червня 2015 року та судових витрат.

Заява мотивована тим, що 04 жовтня 2023 року Славутицький міський суд Київської області ухвалив рішення у справі № 377/603/23 за позовом АТ «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №010/0361/82/0302242 від 02 червня 2015 року. Рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором №010/0361/82/0302242 від 02 червня 2015 року не погашена. 20 жовтня 2023 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 114/2-648, відповідно до умов якого останнє набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0361/82/0302242 від 02 червня 2015 року. Станом на дату звернення до суду відсутнє відкрите виконавче провадження. Тому відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України необхідно замінити стягувача поза межами виконавчого провадження у зв`язку з відступленням права вимоги.

Заява про заміну стягувача у виконавчому листі була призначена до розгляду на 26 січня 2024 року.

26 січня 2024 року цивільну справу знято з розгляду та призначено судове засідання на 09 лютого 2024 року.

Заявник не направив свого представника в призначене судове засідання, про дату, час і місце якого був повідомлений належним чином у порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. У поданій до суду заяві представник заявника Дмитрів В.С. просила проводити судовий розгляд за відсутності представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».

Боржник ОСОБА_1 не прибув у призначене судове засідання, про дату, час і місце якого повідомлявся у порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за адресою його зареєстрованого місця проживання, проте конверт із судовою повісткою повернуто до суду з поштовою відміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку боржник ОСОБА_1 вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України.

АТ «Райффайзен Банк» не направило свого представника в призначене судове засідання, про дату, час і місце якого повідомлене належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Через систему «Електронний суд» від представника АТ «Райффайзен Банк» Божок Тетяни Вікторівни надійшло клопотання, в якому вона просила проводити судовий розгляд за відсутності представника АТ «Райффайзен Банк».

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження за правилами частини 3 статті 442 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши документи, додані до заяви, та матеріали цивільної справи №363/606/23, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено з матеріалів цивільної справи № 377/606/23, що 04 жовтня 2023 року Славутицький міський суд Київської області виніс заочне рішення, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором №010/0361/82/0302242 від 02 червня 2015 року в сумі 70 602 гривні 94 копійки та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 гривні ( а.с.95-102).

06 листопада 2023 року Славутицький міський суд Київської області видав у вказаній цивільній справі два виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 70 602,94 гривні та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2 684 гривні, які 29 листопада 2023 року направив до АТ «Райффайзен Банк» засобами поштового зв`язку, які банк отримав 07 грудня 2023 року (а.с.108,112,122).

20 жовтня 2023 року АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 114/2-64 (далі договір), пунктом 2.1 якого передбачено, що на умовах, встановлених цим договором та відповідно до статей 512-519 Цивільного кодексу України первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (портфель заборгованості). Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржника на дату підписання договору зазначені в Додатку №1 до договору (попередній реєстр боржників), що є невід`ємною його частиною ( а.с. 125-130).

Згідно з пунктом 2.2. цього договору відступлення новому кредитору зазначених в попередньому реєстрі боржників (додаток №1 до договору) прав вимоги відбувається за умови виконання новим кредитором пункту 3.2 договору та з моменту підписання сторонами реєстру боржників, складених за формою, наведеною у додатку № 2 до договору.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє первісного кредитора у кредитних договорах , що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані в реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог первісного кредитора, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотнього відступлення.

Відповідно до пунктів 3.1- 3.2 договору загальна вартість прав вимоги за договором (ціна договору) становить 7 637 714 гривень 28 копійок. Новий кредитор здійснює оплату загальної вартості (ціни договору) шляхом безготівкового переказу на рахунок первісного кредитора.

За змістом пункту 7.1. договору він набирає силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору.

Договір відступлення прав вимоги № 114/2-64 від 20 жовтня 2023 року підписаний сторонами та скріплений печатками, а тому набрав законної сили.

Із платіжної інструкції № 73076 від 20 жовтня 2023 року видно, що ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» перерахувало на рахунок АТ «Райффайзен Банк» 7 637 714 гривень 28 копійок (а.с.131).

Таким чином, з 20 жовтня 2023 року згідно з реєстром боржників № 1 до договору відступлення прав вимоги № 114/2-64 від 20 жовтня 2023 року право вимоги за кредитним договором №010/0361/82/0302242 від 02 червня 2015 року, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Кредит -Капітал».

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України.

Як зазначено у частині п`ятій статті 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Положеннями частини п`ятої статті 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону № 1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

До того ж цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII).

Згідно із статтею 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії цивільного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Виходячи з викладеного, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладені обставини, необхідно замінити стягувача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» за правилом частини п`ятої статті 442 ЦПК України у виконавчих листах з примусового виконання заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 04 жовтня 2023 року у справі №377/606/23, де боржником є ОСОБА_1 .

Керуючись статтею 442 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит -Капітал», підписану його представником Дмитрів Вікторією Степанівною, задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчих листах, виданих на підставі заочного рішення Славутицького міського суду Київської області від 04 жовтня 2023 року у справі №377/606/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором №010/0361/82/0302242 від 02 червня 2015 року в сумі 70 602 гривні 94 копійки та судових витрат по сплаті судового збору у сумі 2 684 гривні, з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», , адреса місцезнаходження: Львівська область, місто Львів, вулиця Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, 3-й поверх).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена і підписана 09 лютого 2024 року.

Суддя Н. С. Бабич