Провадження № 22-ц/812/494/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 квітня 2024 року м. Миколаїв

справа № 484/5384/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем - Ковальським Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

адвоката Сотської Світлани Олексіївни, подану в інтересах

позивача ОСОБА_1 ,

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 16 січня 2024 року суддею Максютенко О.А. в приміщенні цього ж суду, (повний текст рішення складено 25 січня 2024 року), у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до

товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»

про розірвання договору оренди земельної частки (паю),

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про розірвання договору оренди земельної частки (паю).

Позивач зазначав, що 28 грудня 2009 року його мати ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договір оренди земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, що належала їй на підставі сертифікату серії МК №0035614. Договір укладено строком на 50 років. Згідно пункту 2.2 договору за користування вказаною земельною часткою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у грошовій формі у розмірі трьох відсотків від її нормативно грошової оцінки. На час укладання договору ця сума складала 1 211 грн 77 коп. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла після чого позивач успадкував право власності на земельну частку (пай).

Посилаючись на те, що він повідомив відповідача про зміну орендодавця, проте протягом 2020 - 2022 років ТОВ «Агрофірма Корнацьких» орендну плату йому не виплачувало, а сплатило тільки 20 січня 2023 року, ОСОБА_1 просив договір оренди розірвати.

У відзиві на позовну заяву ТОВ «Агрофірма Корнацьких» позов не визнало. Товариство посилалося на те, що про зміну орендодавця ОСОБА_1 повідомив тільки у листопаді 2022 року. Проте, оскільки у повідомленні реквізити для перерахування орендної плати були зазначені не повністю, товариство направило ОСОБА_1 листа, в якому просило зазначити ІВАN (міжнародний номер банківського рахунку) та заповнити додану до листа заяву з усіма необхідними реквізитами. Також ОСОБА_1 було роз`яснено можливість в інший спосіб отримати орендну плату та надано контактний телефон підприємства для погодження цього питання. Відповіді на свій лист товариство не отримало. У січні 2023 року ОСОБА_1 безпосередньо звернувся до товариства за отриманням орендної плати та того ж дня отримав її.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що у орендаря не виникло обов`язку перед ОСОБА_1 щодо виплати орендної плати, оскільки направляючи повідомлення про зміну орендодавця, останній не дотримався вимог частини третьої статті 148-І Земельного кодексу України. Доказів ухилення відповідача від виконання обов`язку зі сплати орендної плати суду не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Сотську С.О., просив рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач є слабшою стороною у договорі оренди, є менш обізнаним у правових питаннях, у тому числі, щодо отримання доказів та їх використання у процесі встановлення істини, тому не повинен нести невиправданий тягар доказування і підлягає особливому захисту.

Доводи відповідача про ненадання ОСОБА_1 карткового рахунку для перерахування орендної плати спростовуються даними цього рахунку, з якого вбачається, що 28 січня 2023 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» перерахувало ОСОБА_1 орендну плату за 2020, 2021 та 2022 роки кількома платежами. Доказів того, що позивач отримав орендну плату в бухгалтерії підприємства суду не надано, а довідка самого підприємства щодо цього факту не є належним доказом.

Листа від ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про недоліки повідомлення про зміну орендодавця ОСОБА_1 не отримував. Квитанція про направлення такого листа не містить ініціалів та адреси позивача, тому не може свідчити про те, що лист був направлений саме йому. Крім цього зазначений у квитанції номер відправлення не зареєстрований на офіційному сайті АТ «Укрпошта».

Узагальнені доводи інших учасників

Відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом, від відповідача до апеляційного суду не надійшов.

2.Мотивувальна частина

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Сотської С.О., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що 28 грудня 2009 року ОСОБА_2 уклала з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» договір оренди земельної частки (паю) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, що належала їй на підставі сертифікату серії МК №0035614. Строк дії договору 50 років.

Пунктом 2.2 договору визначено обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування вказаною земельною часткою у грошовій формі, у розмірі трьох відсотків від її нормативно грошової оцінки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

24 січня 2018 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину, до якої увійшло право на земельну частку (пай), що перебуває в оренді ТОВ «Агрофірма Корнацьких».

28 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» з повідомленням про зміну орендодавця. Направлене товариству повідомлення ОСОБА_1 не містить ні дати, ні підпису. У повідомленні зазначено «прошу перерахувати орендну плату за 2018-2022 роки за договором оренди земельної частки (пай). Картковий рахунок НОМЕР_1 в «ОщадБанку».

На цей лист ТОВ «Агрофірма Корнацьких» направила ОСОБА_1 роз`яснення щодо переліку документів, які необхідно надати для виплати орендної плати, банківських реквізитів, та роз`яснено можливість отримати орендну плату в офісі підприємства.

Згідно довідки ТОВ «Агрофірма Корнацьких» у січні 2023 року ОСОБА_1 було виплачено орендну плату за 2020, 2021 та 2022 роки.

Позиція апеляційного суду

Успадкувавши у 2018 році земельну частку (пай), ОСОБА_1 у грудні 2022 року звернувся до орендаря - ТОВ «Агрофірма Корнацьких» з заявою про виплату орендної плати. У цій заяві ОСОБА_1 зазначав, що подає її в порядку статті 148-1 Земельного кодексу України. Повідомляв, що відповідно до статті 1216 ЦК України до нього перейшли усі права та обов`язки спадкодавця, у тому числі і в частині отримання орендної плати, щодо земельної ділянки площею 4,78 умовних кадастрових гектарів, розташованої у землях, що перебувають у колективній власності сільськогосподарського підприємства КСП «Світанок» (Кам`янобалківська сільська рада), після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просив перерахувати орендну плату за 2018-2022 роки за договором оренди від 28 грудня 2009 року та зазначав номер карткового рахунку в АТ «Ощадбанк». Ні дати, ні підпису заява не містила.

На цей лист ТОВ «Агрофірма Корнацьких» відправило ОСОБА_2 повідомлення, в якому роз`яснило правила статті 148-1 Земельного кодексу України щодо обсягу інформації та документів, які повинні бути додані до повідомлення про зміну власника земельної ділянки. Зокрема зазначало, що номер банківської карти не є платіжними реквізитами, які мають бути надані, у їх розумінні. Просило надати банківські реквізити із зазначенням рахунку ІВАN. Також пропонувало заповнити доданий до листа зразок заяви з усіма необхідними реквізитами або написати заяву у довільній формі. Також ОСОБА_1 було роз`яснено можливість отримати орендну плату у готівковій формі, для чого необхідно було з`явитись до офісу товариства, зазначено адресу товариства, години його роботи та номер мобільного телефону спеціаліста, з яким необхідно було погодити дату візиту, з огляду на обмеження, встановлені Постановою НБУ «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану № 18 від 24 лютого 2022 року, з відповідними змінами.

Проте, у подальшому ОСОБА_1 ні особисто, ні з письмовими заявами до відповідача не звертався.

У січні 2023 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» перерахувало ОСОБА_1 орендну плату у повному обсязі.

Претензій щодо розміру орендної плати, що була сплачена орендарем, позивач не заявляє.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються Законом України "Про оренду землі", Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання такого договору.

У частині першій статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України "Про оренду землі").

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

За статтею 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України.

Водночас у пункті "д" частини першої статті 141 ЗК України вказано таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендарем орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що вважається істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

При цьому згідно з частиною першою статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Відповідно до приписів частини третьої статті 148-1 Земельного Кодексу України, згідно якої особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: 1) кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки; 2) прізвища, ім`я, по батькові нового власника; 3) місця проживання нового власника, його поштової адреси; 4) платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Крім цього, за приписами статті 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, а боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора права у зобов`язанні.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що інформація, яка була надана орендареві позивачем ОСОБА_1 у зверненні за отриманням орендної плати, вимогам частини третьої статті 148-І Земельного кодексу України не відповідала.

ТОВ «Агрофірма Корнацьких» надало ОСОБА_1 розгорнуту відповідь на це звернення, в якій зазначило перелік документів, яка орендар повинен надати та детально роз`яснило умови та способи отримання орендної плати.

Проте, у подальшому ОСОБА_1 до відповідача за отриманням орендної плати не звертався, документів, визначених частиною третьою статті 148-І Земельного кодексу України не надав.

З огляду на викладене відсутні підстави вважати, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» ухилялося від виконання свого обов`язку по сплаті орендної плати та систематично не виконувало цієї істотної умови договору оренди.

Посилання апелянта на те, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» мала можливість виплатити ОСОБА_1 орендну плату на зазначений ним картковий рахунок, оскільки виплатила її у січні 2023 року, є неспроможними.

Колегія суддів вважає, що за відсутності інформації, передбаченої частиною третьою статті 148-1 Земельного кодексу України, у відповідача не виникло обов`язку зі сплати орендної плати. А той факт, що у січні 2023 року, не отримавши іншої інформації, товариство виплатило ОСОБА_1 орендну плату, вказує на добросовісність дій відповідача та вчинення таких дій на власний фінансовий ризик.

Довід апеляційної скарги про те, що позивач є слабшою стороною у договорі оренди, є менш обізнаним у правових питаннях, у тому числі, щодо отримання доказів та їх використання у процесі встановлення істини, тому не повинен нести невиправданий тягар доказування і підлягає особливому захисту, не відповідає дійсності.

З наявних матеріалів справи вбачається, що звертаючись до орендаря з заявою про виплату орендної плати, ОСОБА_1 посилався на норми статті 1216 ЦК України та статті 148-1 Земельного кодексу України. Отже, є підстави вважати, що заявник розумів приписи цих норм права, проте з невідомих причин їх не дотримався.

Також апелянт посилається на недоведеність факту направлення ОСОБА_1 повідомлення з роз`ясненням умов отримання орендної плати. На це вказує, на думку апелянта, те, що квитанція про направлення повідомлення не містить ініціалів та адреси позивача, тому не може свідчити про те, що лист був направлений саме йому, а зазначений у квитанції номер відправлення не зареєстрований на офіційному сайті АТ «Укрпошта».

Цей довід на висновки суду не впливає, оскільки як зазначалося вище, за неправильного оформлення заяви про зміну власника земельної частки (паю) та виплату орендної плати, у товариства не виникло обов`язку з її сплати.

Крім цього, апеляційний суд враховує те, що про зміну власника ОСОБА_1 повідомив ТОВ «Агрофірма Корнацьких» у грудні 2022 року, а орендну плату отримав у січні 2023 року. Вказана обставина свідчить про відсутність у орендаря наміру уникати виконання умов договору щодо сплати орендної плати.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення підлягає залишенню без змін відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Сотською Світланою Олексіївною залишити без задоволення.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 04 квітня 2024 року