КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року

справа № 363/2894/16ц

провадження № 22-ц/824/3209/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,

при секретарі: Вакуленко А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

третя особа: Опікунська сільська рада при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради Київської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2016 року, постановлене під головуванням судді Рудюка О.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Опікунська сільська рада при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради Київської області про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_2 у них народилась дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 02 лютого 2009 року.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 лютого 2009 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньок, у розмірі 1/3 частки усіх видів прибутків щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 грудня 2008 року і до повноліття дітей.

З травня 2014 року відповідач життям дітей не цікавиться, не спілкується, не приймає участь у її вихованні, не цікавиться їх здоров`ям, аліменти сплачує не регулярно.

На підставі викладеного, позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання дочок з 1/3 частини усіх видів прибутків щомісячно на тверду грошову суму у розмірі по 1000,00 грн, щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2016 року позов задоволено частково. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.

В скарзі посилається на те, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми та ОСОБА_2 хоче відновити спілкування з ними. Відповідач в повному обсязі виконує рішення про стягнення з нього аліментів та не ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Зазначає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Від служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду в частині відмови у зміні розміру аліменти не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення в цій частині не переглядається.

Позбавляючи батьківських прав ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив із того, що ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003 року перебували у цивільному шлюбі.

Від спільного проживання у шлюбі сторони по справі мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1483 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1520.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 02 лютого 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки усіх видів прибутків щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 грудня 2008 року і до повноліття дітей.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах № 12103/20-30 виданої 10 червня 2016 року Ленінським відділом державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального управління юстиції у Харківській області, заборгованість з виплати аліментів станом на 01 червня 2016 року за ОСОБА_2 становить 16 839,45 грн.

Судом першої інстанції також встановлено, що у 2014 року ОСОБА_1 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , виїхали з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції і проживають в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № від 31 жовтня 2014 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Вишгородської районної державної адміністрації.

Відповідно до акту обстеження умов проживання та виховання дітей в сім`ї, складеного 15 лютого 2016 року в.о. начальника служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_8 , у складі директора центру опіки дитини ОСОБА_9 , спеціаліста служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_10 , встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 належно виконує батьківські обов`язки. Батько дітей ОСОБА_2 не бере участі в утриманні і вихованні дітей, не цікавиться життям і здоров`ям дітей, матеріальної не допомагає, з дітьми не проживає.

Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Наслідком позбавлення батьківських прав, як виняткового заходу, є істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

З роз`яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обо`вязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, позивачем на підтвердження своїх вимог надано рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 16 червня 2016 року № 147 про доцільність позбавлення батьківських прав яким вирішено, клопотати перед Вишгородським районним судом про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.

Водночас, колегія суддів вважає, що вказане рішення таким, що постановлено без достатнього з`ясування всіх обставин, недостатньо обґрунтованим та мотивованим.

Також позивач посилалась на нерегулярну сплату відповідачем аліментів, внаслідок чого, в останнього станом на 01.06.2016 року наявна заборгованість у розмірі 168369, 45 грн.

Водночас з розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що ОСОБА_2 частково здійснював їх сплату. За таких обставин, наявність у відповідача заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 16839, 45 грн, не є злісним ухиленням батька від виконання своїх обов`язків.

Звертаючись із апеляційною скаргою ОСОБА_2 зазначає, що з 2012 року позивач почала чинити перешкоди відповідачу у спілкування із дітьми, всупереч бажанню ОСОБА_2 . Апелянт стверджує, що хоче відновити нормальне, систематичне спілкування із дочками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З рішення Краматорського міського суду Донецької області від 01 серпня 2014 року (справа №234/1295/14-ц) слідує, що ОСОБА_2 звертався до суду із позовом про визначення порядку спілкування з дітьми та судом позовну заяву задоволено частково.

Вказане свідчить про зацікавленість батька у зустрічі з дітьми та бажання брати участь у їх вихованні.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58).

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.

Ухвалюючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, суд першої інстанції не врахував, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав відносно доньок, позивачем не надано.

За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявності конфлікту між колишнім подружжям, які не можуть дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дітей проти позбавлення батьківських прав заперечує та має намір на відновлення відносин між ними, колегія суддів вважає помилковим висновок суду про наявність правових підстав для позбавлення його батьківських прав.

Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 грудня 2016 року скасувати, постановити нове наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Опікунська сільська рада при виконавчому комітеті Вишгородської міської ради Київської області відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 826,80 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач

Судді