Справа № 462/8460/23
провадження 2-сз/462/6/24
У Х В А Л А

16 квітня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Західне МУ МЮ Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2024 року, позивачем було подано клопотання про повернення сплаченого судового збору. Вимоги заяви мотивовано тим, що п. 3 ч. 1 с. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відтак, оскільки вона є позивачем у справі про стягнення аліментів, просить суд повернути їй сплачений судовий збір.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до переконання про необхідність відмовлення в задоволенні заяви, з огляду на наступне.

Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою про стягнення моральної шкоди, а не про стягнення аліментів.

Так, як вбачається з рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Західне МУ МЮ Залізничний відділ державної виконавчої служби у м. Львові про стягнення моральної шкоди, відмовлено за його безпідставністю.

Вказаним рішенням встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, оскільки відповідачем на рішення суду було подано апеляційну скаргу, однак, йому відмовлено у відкритті провадження. Відтак, своєю заявою про перегляд заочного рішення відповідач ввів суд в оману та злісно ухилявся від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей. Через такі дії відповідача, в позивач, ніби-то, істотно погіршився стан здоров`я, це принизило її гідність та завдало додаткових страждань. Враховуючи вищевикладене, просила суд стягнути на її користь 175 760 грн. моральної шкоди.

В той же час, п. 3 ч. 1 с. 5 ЗУ «Про судовий збір», передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відтак, оскільки позивач не заявляла вимоги про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також вимоги щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів, а заявляла вимогу про стягнення на її користь моральної шкоди, - вона не звільнена від сплати судового збору, а тому, підстави для задоволення її заяви відсутні.

Керуючись ст. 185, 257, 260,261,353,354 ЦПК України суддя,-

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору, - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: А.І. Ліуш