09.04.2024 Справа № 363/808/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючогосудді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Мацьовитій Я.В.,

за участі прокурора ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Вишгородської окружної прокуратури в інтересах територіальної громади села Новосілки Вишгородського району Київської області до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

заступник керівника Вишгородської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Пірнівської сільської ради Київської області звернувся до суду з даним позовом в якому просив:

- визнати незаконними та скасувати рішення Новосілківської сільської ради від 06.12.2018 №327-28-VІІ «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність»;

- скасувати рішення державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.12.2018 р. щодо державної реєстрації прав власності ОСОБА_3 індексний номер - 44538179, на земельну ділянку з кадастровим номером :36:061:6001, площею 0,06 га для індивідуального садівництва;

- зобов`язати ОСОБА_3 повернути у власність держави в особі територіальної громади с. Новосілки Вишгородського району Київської області земельну ділянку з кадастровим номером :36:061:6001, площею 0,06 га для індивідуального садівництва, яка розташована в с. Новосілки Вишгородського району Київської області;

- стягнути з відповідачки на користь прокуратури Київської області судовий збір.

Свої вимоги мотивував тим, що 11.12.2018 року рішенням державного реєстратора Новосілківської сільської ради Демидюк Ю.М., індексний номер 44538179, за відповідачкою зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку.

Однак, рішення Новосілківської сільської ради Вишгородського районну Київської області від 08.04.2014 року №334-31- VI прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, що призвело до протиправного вибуття із комунальної власності земель водного фонду.

Спірна земельна ділянка із кадастровим номером :36:061:6001 накладається на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу р. Десна, виходячи з наступного.

Відповідно до інформації Басейнового управління водних ресурсів середнього Дніпра Державного агентства водних ресурсів України № 01-12/502 від 28.05.2019 року. встановлено, що водний об`єкт, розташований поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :36:061:6001 - це затока річки Десна. Аналогічну за змістом інформацію 21.05.2019 року (№ 705/01-12/979) надано міжрегіональним офісом захисних масивів Дніпровських водосховищ.

Згідно відповіді на лист Вишгородської окружної прокуратури №54-1168вих-22 від 20.05.2022 року від ТОВ «Інтелектуальний Геодезичний Альянс 2010» підтверджено накладення земельної ділянки із кадастровим номером :36:073:0098 площею 0,1200 га на землі водного фонду.

Крім того, аналізом схеми накладення спірної земельної ділянки, виготовленої ТОВ «Регіональний центр розвитку» встановлено, що вказана земельна ділянка повністю накладається на землі водного фонду, а саме на 100 метрову прибережну захисну смугу р. Десна.

Також зазначив, що чинне на час прийняття спірного рішення водне та земельне законодавство не передбачало можливість відведення земельних ділянок водного фонду, зайнятих прибережними захисними смугами природних водних об`єктів загальнодержавного значення у приватну власність для будь-яких потреб, в тому числі і для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, Новосілківською сільською радою передано у приватну власність земельну ділянку водного фонду та змінено їх цільове призначення в межах прибережної захисної смуги водного об`єкту загальнодержавного значення - річки Десна для садівництва, де заборонено розорювання земель, а також садівництво та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив, будівництво будь-яких споруд.

28 вересня 2022 року заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області вказаний позов задоволено.

22 листопада 2023 року ухвалою цього ж суду за заявою представника відповідачки вказане рішення скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти позову заперечив.

Зазначив, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для індивідуального садівництва, що розташована в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, розробленого ТОВ «Перша земельна агенція», на підставі якого сформована земельна ділянка з кадастровим номером :36:061:6001. Рішенням Новосілківської сільської ради від 06.12.2018 року № 327-28-VII зазначена земельна ділянка передана у власність відповідачці.

Під час розробки зазначеного проекту землеустрою враховувались межі прибережної захисної смуги відповідно до проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище «Лужок», в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, розробленого Малим колективним багатопрофільним підприємством «ГЕОРАД», який затверджено рішенням Новосілківської сільської ради. №271-25-VI від 06.09.2013 року.

При цьому, звернув увагу, що межі земельної ділянки з кадастровим номером :36:061:6001 в с. Новосілки Вишгородського району Київської області запроектованої до відведення згідно проекту землеустрою 2017 року не накладаються на прибережну захисну смугу, встановлену рішенням Новосілківської сільської ради №271-25-VI від 06.09.2013 року, що відображено на матеріалах землевпорядного проектування та зазначається в довідці з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, виданої Відділом у Вишгородському районі ГУ Держтеокадастру у Київській області №32-10-0.25-1836/168-18 від 14.09.2018 року.

Доводив, що спірна земельна ділянка не накладається, а межує із землями водного фонду, що вбачається з проекту встановлення водоохоронної зони (прибережної смуги), за яким спірна земельна ділянка перебуває поза межами водоохоронної зони (прибережної захисної смуги).

З цих підстав просив у задоволенні позову відмовити за його недоведеності та необґрунтованості.

Прокурор надіслав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив, що проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище «Лужок» в с. Новосілки Вишгородського району Київської області не є належним доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам ст. 88 ВК України та ст. 60 ЗК України, щодо розміру прибережної захисної смуги, а також не містить відповідних погоджень уповноважених органів.

Крім того, згаданий проект землеустрою містить кадастровий план земельної ділянки відведеної під прибережну захисну смугу з кадастровим номером :36:060:0906, відомості про яку відсутні у Національній Кадастровій системі ДЗК та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просив задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області № 327-28-VІІ від 06.12.2018 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0600 га, кадастровий номер :36:061:6001, код КВЦПЗ 01.05 для індивідуального садівництва в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, розроблений ТОВ «Перша земельна агенція» та передано безоплатно останню у власність ОСОБА_3 .

У 2018 році ТОВ «Перша земельна агенція» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для індивідуального садівництва.

06 грудня 2018 року рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області №327-28-VІI затверджено вищевказаний проект та безоплатно передано ОСОБА_3 у власність земельну ділянку з кадастровим номером :36:061:6001, площею 0,0600 га, про що оформлено свідоцтво про право власності від 14.04.2014 за №20449763.

Належність ОСОБА_3 зазначеної вище земельної ділянки підтверджуються витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.05.2022 року №301797687.

У той же час, рішенням Новосілківської сільської Вишгородського району Київської області ради 24.12.2012 року за №225-20-VI надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу, урочище «Лужок».

Малим колективним багатопрофільним підприємством «Геоград» у 2013 році розроблено проект щодо встановлення прибережної захисної смуги каналу площею 5,1771 га, урочище «Лужок» в с. Новосілки Вишгородського району Київської області, в якому сформовано земельну ділянку і відповідно до кадастрового плану присвоєно кадастровий номер :36:060:0906.

06.09.2013 року рішенням Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області «Про встановлення прибережної захисної смуги» №2714-25-VI, затверджено проект із землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги площею 5,1771 га в межах с. Новосілки, урочище «Лужок» Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області, розроблений МКБП «ГЕОРАД».

Згідно листа начальника Басейного управління водних ресурсів середнього Дніпра № 01-12/502 від 28.05.2019 року встановлено, що водний об`єкт, розташований поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером :36:061:6001 - це затока річки Десна.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області №10-10-0.222-1831/2-23 від 07.03.2023 року, в Державному земельному кадастрі відомості про дану земельну ділянку з кадастровим номером :36:061:6001 відсутні, а також відсутня документація із землеустрою на вказану земельну ділянку.

На час вчинення спірних правовідносин чинним законодавством України передбачалося наступне.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Статтею 1 ВК України визначено вичерпний перелік об`єктів, які віднесені до водних об`єктів - море, річка, озеро, водосховище,ставок, канал, та водоносний горизонт. Усі інші елементи довкілля, в яких зосереджені води, є частинами перелічених водних об`єктів.

За положеннями ч. 1 ст. 3 ВК України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд.

Частина 2 ст. 3 ВК України визначає, що до водного фонду України належать: поверхневі води: природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Крім того, за положеннями ст. 60 ЗК України та ст. 88 ВК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим.

Правовий режим прибережних смуг визначається статтями 60-62 ЗК України та статтями 1, 88-90 ВК України.

Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою.

Проекти землеустрою щодо встановлення меж прибережних захисних смуг (з установленою в них пляжною зоною) розробляються в порядку, передбаченому законом.

Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації (частина 3 статті 60 ЗК України).

Згідно із пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року №434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження, шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року N 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням існуючих конкретних умов забудови на час встановлення водоохоронної зони. Порядок та умови виготовлення проектів землеустрою, в тому числі й щодо прибережних смуг, визначаються статтями 50 - 54 Законом України «Про землеустрій».

Таким чином, землі зайняті поверхневими водами: природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами і іншими водними об`єктами та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на яких знаходиться водний фонд України та на який розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянокпогоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають:

1. завдання на розроблення проекту землеустрою;

1.пояснювальну записку;

2.копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разіформування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

3.рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрівАвтономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про наданнядозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

4.довідку з державної статистичної звітності про наявністьземель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

5.матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядногопроектування (у разі формування земельної ділянки);

6.відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разіформування земельної ділянки);

7.копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці (за наявності таких об`єктів);

8.розрахунок розміру втрат сільськогосподарського талісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

9.розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

10.акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

11.акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формуванняземельної ділянки);

12.перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

13.викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

14.кадастровий план земельної ділянки;

15.матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

16.матеріали погодження проекту землеустрою.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань розробляються з метою обґрунтування розмірів і меж земельних ділянок з урахуванням вимог щодо раціонального використання та охорони земель.

Проекти землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань розробляються на основі схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць і територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення з урахуванням матеріалів попереднього погодження місця розташування об`єкта землеустрою.

Проектами землеустрою щодо впорядкування існуючих землеволодінь та землекористувань передбачаються заходи щодо впорядкування структури земельних угідь, усунення черезсмужжя, далекоземелля, ламаності меж, ерозійних процесів та інших екологічних наслідків нераціонального використання земель і створення територіальних умов для функціонування всіх галузей економіки, формування й удосконалення раціональної системи існуючого землеволодіння та землекористування.

Згідно ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно ч. 1-5 ст. 79-1 ЗК України в редакції формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

1. у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

2. шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

3. шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

4. шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

5. за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

6. за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ст. 202 та ст. 204 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.

Зміна вимог норм та правил, технічних регламентів щодо показників точності або способів її визначення, зміна геодезичної або картографічної основи Державного земельного кадастру (у тому числі систем координат), що використовувалися для його ведення, не є підставою для визнання відомостей Державного земельного кадастру такими, що підлягають уточненню, якщо на момент їх внесення вони відповідали нормам та правилам, технічним регламентам.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про Державний земельний кадастр» До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про обмеження у використанні земель:

1. вид;

2. опис меж;

3. площа;

4. зміст обмеження;

5. опис режимоутворюючого об`єкта - контури, назви та характеристики, що обумовлюють встановлення обмежень (за наявності такого об`єкта);

6. інформація про документи, на підставі яких встановлено обмеження у використанні земель.

До внесення до Державного земельного кадастру відомостей про опис меж та обмеження у використанні земель з координатами поворотних точок таких меж щодо території пам`яток культурної спадщини, зон охорони, об`єктів культурної всесвітньої спадщини, буферних зон, історичних ареалів населених місць, охоронюваних археологічних територій, історико-культурних заповідників та історико-культурних заповідних територій, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про зазначені обмеження у використанні земель:

1. вид;

2. зміст обмеження;

3. опис режимоутворюючого об`єкта - контури, назви та характеристики, що обумовлюють встановлення обмежень;

4. відстань від контуру режимоутворюючого об`єкта, на яку поширюється обмеження у використанні земель;

5. інформація про документи, на підставі яких встановлено обмеження у використанні земель.

Технологічні та програмні засоби Державного земельного кадастру мають забезпечувати автоматизоване визначення меж обмежень у використанні земель в обсязі та у випадках, передбачених абзацом восьмим цієї частини, шляхом визначення відстані від контуру режимоутворюючого об`єкта, без необхідності проведення робіт із землеустрою з визначення координат поворотних точок зазначених меж.

Згідно ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до ДЗК включаються такі відомості про земельні ділянки:

1. кадастровий номер;

2. місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності);

3. опис меж;

4. площа;

5. міри ліній по периметру;

6. координати поворотних точок меж;

7. дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі;

8. дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів;

9. відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка;

10. цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);

11. склад угідь із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

12. відомості про обмеження у використанні земельних ділянок;

13. відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;

14. нормативна грошова оцінка;

15. частину земельної ділянки, на якій може проводитися гідротехнічна меліорація;

16. відомості про назву, код (номер) меліоративної мережі, яка забезпечує гідротехнічну меліорацію відповідної земельної ділянки;

17. інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

Відповідно до ст. 16 Закону України про Державний земельний кадастр земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Як вбачається зі ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру:

1. на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

2. на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками ;

3. на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель;

4. на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи встановлені по справі обставини та подані про них докази, беручи до уваги зазначені норми Закону, суд доходить таких висновків.

Встановлено, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :36:061:6001 віднесена до земель сільськогосподарського призначення і знаходиться поза межами земель водного фонду і прибережної захисної смуги р. Десна, що підтверджується доказами наданими в суді стороною відповідача.

Прибережна захисна смуга площею 5,1771 га в межах с. Новосілки, урочище «Лужок» Новосілківської сільської ради Вишгородського району Київської області з кадастровим номером :36:060:0906 сформована як самостійний об`єкт цивільних прав з моменту присвоєння кадастрового номеру в 2013 році, який є її спеціальним ідентифікатором, що здійснено за затвердженим у встановленому Законом порядку відповідним проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що в повній мірі відповідає вказаним вище вимогам Закону.

У даному випадку межі прибережної захисної смуги встановлено за окремим проектом землеустрою, розробленим і затвердженим в порядку передбаченому Законом, а не за загальними нормативними положеннями передбаченими ч. 2 ст. 88 ВК України.

За таких обставин при наданні у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки в грудні 2018 року Новосілківська сільська рада Вишгородського району Київської області правильно виходила з наявного на той час проекту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги р. Десна, затвердженого у вересні 2013 року, а не з нормативних розмірів установлених ст. 88 ВК України. Зазначена правова позиція ґрунтується на постанові Великої Палати Верховного суду від 30 травня 2018 року у справі 469/1393/16-ц .

Та обставини, що відомості в Державному земельному кадастрі про вказану земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906 відсутні і не зареєстровані, достатньою підставою для спростування зазначеного вище бути не може.

Так, відомості про скасування присвоєного кадастрового номеру :36:060:0906 сформованої земельної ділянки згідно вимог ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» в матеріалах справи відсутні і суду не надані.

Відтак, підстав вважати правовий статус кадастрового номеру :36:060:0906 земельної ділянки недійсним і неіснуючим у суду немає.

По справі встановлено наявність достатніх відомостей про земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906, які передбачено вимогами ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Суду відповідачем подано достатні, належні, допустимі докази про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :36:060:0906 насправді існує, яка сформована згідно ст. 79-1 ЗК України, встановлена за розробленим і затвердженим в передбаченому Законом порядку проектом землеустрою, що є підставою для її реєстрації та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру в порядку ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Спірні земельні ділянки не накладаються, а межують із землями водного фонду, що узгоджується з матеріалами справи, з яких вбачається виготовлення і затвердження проекту встановлення водоохоронної зони (прибережної захисної смуги), за яким спірні земельні ділянки перебувають поза межами водоохоронної зони (прибережної захисної смуги). Викопіювання, кадастрові плани та схеми розташування спірних земельних ділянок не підтверджують доводи позову про віднесення земельних ділянок до земель водного фонду.

Виходячи з викладеного, сам тільки факт того, що в Державному земельному кадастрі відсутні відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :36:060:0906 вказаних вище обставин спростовувати не може, а тому суд погоджується з тим, що така земельна ділянка існує, а відтак є об`єктом цивільних в розумінні зазначених вище вимог Закону.

Крім того, позивачем не надано належних, допустимих і достатніх доказів того, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :36:061:6001 знаходиться в межах прибережної захисної смуги р. Десна.

При цьому, відповідна належним чином оформлена земельна кадастрова документація з визначенням меж земельних ділянок щодо цього суду не надана.

У той же час, вказані доводи позову повністю спростовано доказами наданими стороною відповідача.

Беручи до уваги вищевикладене, позивачем в суді не доведено, що земельна ділянка з кадастровим номером :36:061:6001 знаходиться в межах прибережної захисної смуги староріччя р. Десни, в той час, коли стороною відповідача надано достатньо доказів, щоб дійти висновку про те, що земельна ділянка ОСОБА_3 , з кадастровим номером :36:061:6001 знаходиться поза межами прибережно-захисної смуги каналу в урочищі «Лужок» с. Новосілки Вишгородського району Київської області.

Таким чином, з огляду на викладене вище, порушених прав позивача в цій справі судом не встановлено, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 268 ЦПК України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Повне судове рішення складено 19 квітня 2024 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Позивачі: Вишгородська окружна прокуратура, знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13.

Територіальна громада с. Новосілки Вишгородського району Київської області, знаходиться за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, с. Новосілки, вул. Київська, 50.

Відповідачі: Пірнівська сільська рада Вишгородського району Київської, код ЄДРПОУ - 04358750, знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Пірново, вул. Спортивна, 1.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 18 червня 1996 року, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя