Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Салдан Ю. О.,

секретар судового засідання Захарчук С. О.,

за участі: представника позивача адвоката Люлика Р. І. в режимі відеоконференції,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,

У С Т А Н О В И В :

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що від спільного шлюбу з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина ОСОБА_3 . Рішенням суду від 19.11.2013 шлюб розірвано. Дитина залишились проживати з матір`ю і знаходиться на її утриманні та вихованні.

Позивач також вказувала, що на теперішній час виникла необхідність юридичної фіксації факту знаходження доньки на одноособовому її утриманні з метою оформлення документів для отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним з батьків, а також для інших обставин.

На підставі викладеного позивач просила встановити факт, що ОСОБА_2 самостійно виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судові витрати просила залишити за позивачем.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Представник позивача визнав, що відповідач частково погасив борг за аліментами. Додатково пояснив, що для позивача юридичне значення має саме факт самостійного виховання і утримання дитини, однак позивач обрала саме такий спосіб захисту своїх прав і не бажає позбавляти відповідача батьківських прав.

Відповідач у судовому засіданні зазначив, що не визнає позов, просив у його задоволенні відмовити. Визнав, що дитина проживає з матір`ю. Зазначив, що бере участь в утриманні дитини шляхом сплати аліментів, наразі частково погасив борг за аліментами, має ще дві дитини від нового шлюбу, тому проблеми із сплатою аліментів, через війну доходи зменшились, до відповідальності за несплату аліментів не притягувався. На думку відповідача, спір між сторонами має вирішуватися в порядку сімейного законодавства, оскільки ті обставини, на які посилається позивач, відповідно до статті 164 Сімейного кодексу є підставою для позбавлення батьківських прав. Частково визнає, що дитину позивач виховує сама.

Представник Служби у справах дітей в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи Служба повідомлена належним чином.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити, керуючись такими мотивами.

Судом встановлені такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 і ОСОБА_2 народилась спільна дитина ОСОБА_3 . Зазначене підтверджується даними повторного свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , виданого 19.03.2022 Барським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 19.11.2013 у справі № 125/3008/13-ц, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.09.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 118.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 07.05.2018 у справі № 125/566/18 збільшено розмір аліментів, які згідно з рішенням Барського районного суду Вінницької області від 18.01.2013 присудженні до стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/4 частину від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради від 07.08.2019 № 45655, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою, виданою Жмеринським відділом ДВС у Жмеринському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) від 02.10.2023 № 48712, рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , пред`явлено до примусового виконання 14.03.2018, станом на 02.10.2023 наявна заборгованість зі сплати аліментів: 28225,35 грн.

У довідці, яка видана позивачу комунальним закладом «Вінницький ліцей № 9» від 22.09.2023 № 02-16/104, вказано, що відповідач ОСОБА_1 участі у вихованні дитини ОСОБА_3 не приймає, батьківські збори не відвідує.

У довідці, яка видана Барським ліцеєм № 4 Барської міської ради від 26.09.2023 № 223, ОСОБА_3 дійсно навчалася в 1-Б класі (2018/2019 навчальний рік) у Барському ліцеї № 4 Барської міської ради. Батько учениці, ОСОБА_1 , не брав участі в громадському житті класу та не відвідував батьківські збори, до класного керівника з питань навчання та виховання дитини не звертався.

У довідці, яка видана КНП «БМЦПМСД» від 26.09.2023 № 01-3-12/44, вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась під наглядом лікаря педіатра Барської АЗПСМ з народження по червень 2019. Проходила регулярно огляди лікаря педіатра, планово отримувала профілактичні щеплення, у випадку захворювань своєчасно зверталась за медичною допомогою. З дитиною на огляд зверталась мати, батько дитини не був присутній.

Згідно з довідкою, виданою ГО "ВМСТ "ШАРМ-С" від 26.09.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує школу танцю «SharmS» з 2019 року і по теперішній час, була присутня лише мати ОСОБА_2 .

Згідно з довідкою, виданою КНП «ЦПМСД № 5 м. Вінниці» від 27.09.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом КНП «ЦПМСД № 5 м. Вінниці» з 24.09.2019. Регулярно проходить огляди лікарів. Профілактичні щеплення отримує згідно віку, у випадку захворювань за медичною допомогою зверталась своєчасно. Дитина на огляди з`являлась у супроводі матері ОСОБА_2 , батько дитини присутній не був.

В акті опиту сусідів, виданому МКП ««УК» Замостя»» від 27.09.2023 № 522, вказано, що за адресою АДРЕСА_1 , дійсно проживають мати ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 , 2012 року народження, з 2019 року і мати самостійно виховує та піклується про доньку. Батько дитини ОСОБА_1 з дитиною ніколи не спілкувався і не приймав участь в її вихованні та ніколи не навідував доньку.

Відповідно до службової характеристики ОСОБА_2 , виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.10.2023, позивач за період проходження військової служби в відділі забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 зарекомендувала себе з позитивної сторони. Дисциплінований, старанний і грамотний військовослужбовець. До виконання службових обов`язків ставиться з відповідальністю, виконує їх якісно, добросовісно, своєчасно.

Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивач у позовній заяві зазначила, що встановлення факту самостійного виховання і утримання дитини необхідно їй для отримання соціальної допомоги на дитину, яка виховується лише одним з батьків. Якої саме допомоги і яким нормативним актом врегульовано її надання - ні позивач, ні її представник не уточнили.

Статус особи, яка самостійно виховує дитину (дітей) віком до 18 років, дійсно може мати юридичне значення для певних видів правовідносин, наприклад для звільнення з військової служби чи отримання відпустки.

Водночас, слід враховувати, що відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з статтею 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Отже, обоє батьків зобов`язані однаковою мірою брати участь у вихованні та утриманні своєї дитини.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Якщо мати чи батько ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, то така поведінка батьків порушує права дитини на сімейне виховання і це відповідно до приписів статті 164 СК України може стати підставою для позбавлення матері чи батька батьківських прав щодо дитини за позовом іншого з батьків або й самої дитини.

У разі позбавлення батьківських справ у майбутньому такі батьки втрачають право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкуванн я, а також інші права, засновані на спорідненості з дитиною (стаття 166 СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У випадку, коли мати чи батько не виконують обов`язку утримувати дитину, то це порушує права дитини і може стати підставою для звернення до суду для примусового стягнення аліментів на утримання дитини.

Водночас, якщо батько не позбавлений батьківських прав, і відсутнє будь-яке рішення органу опіки і піклування щодо встановлення режиму спілкування із дитиною, що має місце у цій справі, батько у будь-який час має право і обов`язок брати участь у вихованні дитини.

Таким чином, за встановлених обставин цієї справи, відсутні підстави для висновку, що мати виховує дитину сама, оскільки таке може мати місце лише у випадку, коли батько у дитини відсутній, об`єктивно позбавлений можливості брати участь в житті дитини, або свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками.

Крім того, як встановлено судом, з відповідача рішенням суду стягнуто аліменти на утримання дитини, здійснюється процедура примусового виконання рішення суду і відповідач частково погасив заборгованість, яка існувала на час звернення до суду. За таких обставин відсутні підстави для висновку, що дитина перебуває на повному утриманні матері.

Цим позовом позивач фактично намагається юридично закріпити за собою статус одинокої матері, при цьому не позбавляючи відповідача батьківських прав. Така ситуація суперечила б самій суті цього статусу і не відповідає інтересам дитини, оскільки у разі порушення права дитини на батьківське виховання позивач повинна вживати заходів для захисту прав та інтересів дитини, щоб у майбутньому дитина не мала обов`язків стосовно такого батька, а не намагатися одночасно користуватися пільгами, які встановлені для одиноких матерів, водночас залишаючи за собою право вимагати від батька виконання ним свого обов`язку щодо виховання дитини.

Суд вважає за доцільне звернути увагу ще на один аспект обраного позивачем способу захисту власних інтересів, який є важливим для належного захисту інтересів дитини у спорі між її батьками.

Відповідно до частини 4 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина 5 статті 19 СК України).

Однак за таким позовом, який обрала позивач, фактично усувається участь органу опіки та піклування, яка була б обов`язковою у разі пред`явлення позову щодо участі одного з батьків у вихованні дитини або про позбавлення батьківських прав.

З викладених мотивів суд дійшов висновку, що факт самостійного виховання і утримання дитини не підтверджується належними доказами, а обраний позивачем спосіб захисту не відповідає інтересам дитини, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, то судові витрати позивача слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Судові витрати позивача залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.03.2024.

Учасники справи:

ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Служба у справах дітей Вінницької міської ради, ідентифікаційний код 44566028, місцезнаходження: вул.. Соборна, 50, м. Вінниця, 21050.

Суддя Юлія САЛДАН