ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1324/23 Номер провадження 22-ц/814/1767/24Головуючий у 1-й інстанції Ситник О.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Пікуля В.П., Одринської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» Литовченка С.М. на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 04 січня 2024 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У квітні 2023 року позивач, АТ «Страхова компанія «Провідна» в особі уповноваженого представника за довіреністю Литовченка С.М., звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області із вказаним позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 04 січня 2024 року позовну заяву Акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна залишено без розгляду.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаною ухвалою не погодився позивач, АТ «Страхова компанія «Провідна», та оскаржив її в апеляційному порядку через свого уповноваженого представника за довіреністю Литовченка С.М.

В апеляційній скарзі прохали ухвалу місцевого суду скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вказували на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, зазначивши, що у пункті п`ятому прохальної частини позовної заяви зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами, а враховуючи те, що суд першої інстанції не визнавав явку представника позивача обов`язковою, представник позивача у судові засідання не з`являвся та не заявляв про розгляд справи в режимі відеоконференції.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду від відповідачки не надходив.

11.04.2024 на електронну адресу Полтавського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із територіальною віддаленістю та станом здоров`я, прохала апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін..

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Залишаючи позов без розгляду за повторною неявкою представника позивача, місцевий суд зазначив, що у судові засідання, призначені на 26.09.2023, 01.12.2023, 04.01.2024, представник позивач не з`явився, був належно повідомлений про час та місце проведення судового розгляду: судові повістки були направлені за зазначеною в позовній заяві адресою позивача та його представника на 26.09.2023 - а.с. 75-76, на 01.12.2023 - а.с. 90-93 та повернулися до суду у зв`язку з відсутністю позивача та його представника за вказаною адресою, повідомлення на 04.01.2024 представником позивача було отримано - а.с. 106, клопотань розгляд справи за його відсутності та клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Суд приймає до уваги зазначене в позовній заяві яка була подана до Гадяцького районного суду Полтавської області та в подальшому направлена до Зіньківського районного суду Полтавської області прохання про розгляд справи без участі позивача та його представника, проте на час надходження позовної заяви до Зіньківського районного суду Полтавської області та призначених судових засідань, суду невідомо про наявність повноважень у представника.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Відповідно до частини другої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, яка передбачає, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: 1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; 2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; 3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Неявка позивача або його представника в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Разом з цим у разі, якщо позивач не з`явився в судове засідання, однак, повідомив суду інформацію про причини своє неявки, суд має здійснити оцінку поважності таких причин. За відсутності такого повідомлення суд приймає рішення про залишення заяви без розгляду.

Питання поважності причин є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються відповідні обставини. Поважними причинами є лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язуються з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне вчинення певної процесуальної дії.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13 (провадження № 61-36375св18), повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки (залишення позову без розгляду) настають незалежно від причин повторної неявки, які хоч і можуть бути поважними, але судом не приймаються до уваги. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вразі якщо позивач (представник позивача) не надав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, правове значення в такому разі матиме лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

У випадку, коли від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, але його відсутність перешкоджає розгляду справи, суд може визнати явку позивача обов`язковою відповідно до пункту 5 частини другої статті 223 ЦПК України.

У разі коли явка учасників справи визнана судом обов`язковою, вони зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

З`ясування питання про те, чи перешкоджає неявка позивача розгляду справи здійснюється у разі надходження від нього заяви про розгляд справи за його відсутності, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Якщо нез`явлення позивача перешкоджає вирішенню спору (якщо розгляд справи за відсутності позивача неможливий), суд, не зважаючи на заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, позбавлений права розглянути справу по суті. У разі, якщо суд визнав явку позивача обов`язковою до подання позивачем клопотання про розгляд справи за його відсутності, то суд, не зважаючи на це клопотання, зобов`язаний залишити позов без розгляду. У разі, якщо до подання такого клопотання, суд не визнавав явку позивача обов`язковою, у такому випадку суд повинен повідомити позивача про те, що розгляд справи за його відсутності є неможливими та визнати його явку обов`язковою, вирішити питання про відкладення або перерву в судовому засіданні та у разі нез`явлення позивача в наступне судове засідання залишити позов без розгляду. (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2022 року у cправі № 905/458/21).

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Страхова компанія «Провідна» в особі уповноваженого представника за довіреністю Литовченка С.М., звернулось до Гадяцького районного суду Полтавської області із вказаним позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 травня 2023 року було відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. (а.с. 36-37)

Розгляд справи Гадяцьким районним судом Полтавської області не було завершено.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 серпня 2023 року у зв`язку із зміною підсудності Гадяцького районного суду Полтавської області через воєнний в Україні справу прийнято в провадження Зіньківського районного суду Полтавської області та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 26.09.2023 на 11 год 00 хв. (а.с. 64)

Судове засідання 26.09.2023 не відбулось через перебування головуючого судді у справі на лікарняному; судове засідання у справі призначене на 01.12.2023 на 10 год 00 хв. (а.с. 78-79)

Позивачу, АТ «СК «Провідна», надіслано судову повістку-повідомлення у судове засідання 01.12.2023 в електронному вигляді шляхом доставки до електронної скриньки (а.с. 86), що в силу п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (в редакції, що діяла на час вчинення процесуальної дії) не є доставкою до електронного кабінету, а тому не вважається належним повідомленням. Разом із тим, судом надіслано судову повістку позивачу та представнику позивача на адресу, зазначену у позові, як адреса для листування: АДРЕСА_1 (а.с. 90-93), однак поштові відправлення повернулись до суду без вручення з причини «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки іншої адреси сторона позивача суд не повідомляла, в силу п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається, що судова повістка вручена позивачу та представнику позивача у передбаченому законом порядку. Окрім того, представник позивача, ОСОБА_2 , додатково був повідомлений про судове засідання 01.12.2023 у додаток Viber (а.с. 70).

01.12.2023 у судове засідання учасники справи не з`явились, у справі відкладене на 04.01.2024 на 10 год 00 хв, що вбачається з протоколу судового засідання (а.с. 98), у судове засідання жодних заяв від сторони позивача не надходило.

Про судове засідання 04.01.2024 представник позивача, ОСОБА_2 , повідомлений шляхом отримання 24.12.2023 судової повістки-повідомлення рекомендованим поштовим відправленням (а.с. 106), а також додатково у додаток Viber (а.с. 103).

У судове засідання 04.01.2024 жодних заяв від сторони позивача не надходило.

Згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Місцевий суд дійшов вірного висновку про належне повідомлення сторони позивача про дату, час і місце розгляду справи.

Дійсно, у судові засідання 01.12.2023, 04.01.2024 представник позивача не з`явився та про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв до суду від сторони позивача у вказані судові засідання не надходило.

Разом із тим, у прохальній частині позовної заяви міститься заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Виразивши у позові свою волю на розгляд справи без участі сторони позивача, позивач не був зобов`язаний за нормами ЦПК України подавати заяви про розгляд справи без його участі у кожне судове засідання чи повідомляти суд про причини своєї неявки у кожне судове засідання.

Той факт, що позовна заява підписана представником позивача за довіреністю, С. Литовченком С.М., на підтвердження повноважень якого до позову була додана довіреність № 22/47 від 01.11.2022 чинна до 31.12.2023, і що станом на дату останнього судового засідання у справі строк дії вказаної довіреності сплив, не скасовує здійсненого у позові від імені позивача волевиявлення про розгляд справи без участі його представника (при цьому, юридична особа може мати не одного представника і уповноважувати на ведення справи будь якого свого представника).

Місцевий суд безпідставно не прийняв вказану заяву до уваги.

З матеріалів справи не вбачається, що місцевий суд визнавав явку представника позивача обов`язковою та надсилав йому у передбаченому законом порядку судові-повістки виклики із роз`ясненням наслідків неявки.

Таким чином, за наявності зробленої позивачем у позові заяви про розгляд справи за відсутності його представника, невизнання судом явки позивача обов`язковою, у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення позову без розгляду за повторною неявкою позивача.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Апеляційний суд також звертає увагу місцевого суду на ту обставину, що Гадяцьким районним судом Полтавської області було відкрито у справі загальне позовне провадження, а Зіньківський суд Полтавської області прийнявши справу для продовження розгляду до свого провадження призначив справи у спрощеному провадженні, при цьому чинний ЦПК України не передбачає переходу до розгляду справи із загального на спрощене провадження.

висновок за результатом розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення, зокрема, норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вищевикладені висновки апеляційного суду, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а справа поверненню до місцевого суду для продовження розгляду.

Оскільки справа підлягає поверненню в провадження місцевого суду для продовження розгляду, розподіл судових витрат, понесених сторонами у суді апеляційної інстанції, апеляційним судом не здійснюється, а вирішення цього питання покладається на суд першої інстанції при ухваленні рішення по суті спору.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» Литовченка С.М. - задовольнити.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 04 січня 2024 року - скасувати, а справу повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 квітня 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль