ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1347/24 Справа № 177/1731/23 Суддя у 1-й інстанції - Березюк М.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 177/1731/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

сторони:

позивач Акціонерне товариство «Таскомбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року, яке ухвалено суддею Березюк М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Акціонерне товариство «Таскомбанк» (надалі АТ «Таскомбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 30.12.2021 ОСОБА_1 подав до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг, на отримання від ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» кредиту, що має наслідком укладення договору кредиту № від 30.12.2021.

Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, на умовах встановлених договором, в тому числі умовах передбачених у паспорті на кредит № НОМЕР_1 , що є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 2.1. кредитного договору визначено, що всі інші умови кредитного договору, викладені у Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР».

Пунктом 2.2. Кредитного договору визначено, що цей Договір, паспорт кредиту № НОМЕР_1 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» складають єдиний кредитний договір.

Відповідно до умов паспорту кредиту №5807423 та кредитного договору № від 30.12.2021, позичальнику надано грошові кошти в сумі 86321,83 грн., зі строком кредитування 48 місяців, з обов`язком сплати річних відсотків 0,01 % від суми боргу за договором та 2,49 % щомісячних відсотків від суми кредиту. Кредит надано безготівковим шляхом, у спосіб зазначений у Паспорті кредиту. Кредитодавець надав позичальнику всю інформацію відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та іншу інформацію необхідну для свідомого та добровільного вибору фінансових послуг, а позичальник підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитування та орієнтовною загальною сумою кредиту.

Відповідно до п. 5.1 Умов отримання кредитів, позичальник зобов`язалася щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

Відповідач ОСОБА_1 отримав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, а отже кредитодавець свій обов`язок визначений кредитним договором виконав.

Відповідач був повідомлений про те, що права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021, відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги, позивач є Новим кредитором боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № від 30.12.2021.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, хоча банк сповіщав позивальника про наявність боргу та необхідність його погашення.

Станом на 07.08.2023, заборгованість позичальника за кредитним договором складає 119062,77 грн.

Посилаючись на викладене, просив суд: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 30.12.2021 в розмірі 119062,77 грн. з яких: 85962,01 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 6,50 грн. сума заборгованості за відсотками річними; 33094,26 грн. сума заборгованості за щомісячними процентами, а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року позовні вимоги АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № від 30.12.2021 в загальному розмірі 119062 гривень 77 копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу (по тілу кредиту, в тому числі прострочена) 85962 гривень 01 копійок, заборгованості по річним процентам (в тому числі прострочена) 6 гривень 50 копійок, заборгованості за щомісячними процентами (в тому числі прострочена) 33094 гривні 26 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» 2684 гривні 00 копійок, у рахунок сплати судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підпис позивальника на паспорті споживчого кредиту та Заяві-анкеті не належить відповідачу. Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує розмір заборгованості за кредитом, якими можуть бути первинні банківські документи, зокрема, виписки за рахунками. Заява взагалі не містить будь-яких даних щодо отримання кредитних коштів, погодження розміру відсотків та порядку їх нарахування, у тому числі й розмір щомісячних та прострочених відсотків. Зазначає, що позивачем не було доведено факту переуступлення права вимоги за кредитним договором, оскільки право вимоги за Кредитним договором № від 30.12.2021 не було предметом договору факторингу, долученого до матеріалів справи.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач АТ «Таскомбанк» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.12.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» укладено кредитний договір № , відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» зобов`язалося надати кредит ОСОБА_1 на умовах встановлених цим договором, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Договором передбачено надання кредиту в розмірі 86 321,83 грн, строком на 48 місяців.

Згідно п. 1.2 договору, кредит надається безготівковим шляхом.

Умовами договору визначено річні проценти 0,01 % та щомісячні проценти 2,49%, початковий відсоток при надання кредиту 5 % - 3446,50 грн.

Пунктом 1.3 визначено, що повернення кредиту має здійснюватися на умовах визначених договором, зокрема за встановленим графіком, з останнім платежем 30.12.2025 (т. 1 а.с. 7).

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, позичальник ОСОБА_1 доручив банку виплатити за рахунок отриманого кредиту суми коштів за вказаними реквізити, зокрема на погашення заборгованості за іншими кредитними договорами, а саме від 27.10.2020 та 12.05.2021, а також проведення страхових платежів, платежів за виготовлення електронних ключів (т. 1 а.с. 8).

Кожен аркуш вказаного договору містить підпис позичальника, яким є ОСОБА_1 .

Підпис позичальника ОСОБА_1 містить Заява-анкета на отримання кредиту (т. 1 а.с. 12) та паспорт кредиту № НОМЕР_1 , який містить особисті дані позичальника, істотні умови кредитного договору, ідентичні тим, що викладені у кредитному договорі, зокрема щодо суми кредиту, строку кредитування, відсоткової ставки, порядку погашення кредиту (т. 1 а.с. 10).

Розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 30.12.2021, станом на 07.08.2023, складає 119062,77 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 85 962,01 грн., заборгованість по річним процентам 6,50 грн, заборгованість по щомісячним процентам 33094,26 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (т. 1 а.с. 65).

Вказаний розрахунок ґрунтується на детальних виписках по рахунку (т. 1 а.с. 66-207).

Згідно договору про відступлення прав вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021, укладеного між АТ «Таскомбанк» (новий кредитор) та ТОВ «ФК «ЦФР» (первісний кредитор), сторони визначили, що первісний кредитор передає новому кредитору свої права вимоги до позичальників за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, при цьому сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати новому кредитору права вимоги, а новий кредитор їх набуває (т. 1 а.с. 22, п. 21.-2.2. договору).

Пунктом 3.4 договору про відступлення прав вимоги визначено, що право вимоги переходить до Нового кредитора з момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає Новим кредитором по відношенню до позичальників. Факт виконання вказаних умов договору підтверджується копією виписки з реєстру боржників, що містить номер кредитного договору ОСОБА_1 та суму заборгованості передану за ним (т. 1 а.с. 47), а також платіжною вимогою про перерахування коштів за договором про відступлення прав вимоги від 01.09.2021 (т. 1 а.с. 48).

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про відступлення прав вимоги до АТ «Таскомбанк» (т. 1 а.с. 208-213).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не виконував умови договору в частині повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з нього на користь позивача АТ «Таскомбанк» заборгованості за Договором № від 30 грудня 2021 року, у визначеному позивачем розмірі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно із частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно ч. 1 ст 12 цього ж Закону у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та/або орієнтовної загальної вартості кредиту, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору; 15) право споживача на звернення до Національного банку України у разі порушення кредитодавцем, новим кредитором та/або колекторською компанією законодавства у сфері споживчого кредитування, у тому числі порушення вимог щодо взаємодії із споживачами при врегулюванні простроченої заборгованості (вимог щодо етичної поведінки), а також на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу у процесі врегулювання простроченої заборгованості.

Крім того, даним законом також встановлюється черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 30.12.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» укладено кредитний договір № від 30.12.2021, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія "Центр фінансових рішень» надало відповідачу кредит в розмірі 86321,83 грн, строком на 48 місяців, зі сплатою річних процентів у розмірі 0,01 % та щомісячних процентів у розмірі 2,49%, із початковим відсоткои при надання кредиту 5 % - 3446,50 грн, з останнім платежем 30.12.2025 (т. 1 а.с. 7-12).

01.09.2021 між АТ «Таскомбанк» (новий кредитор) та ТОВ «ФК «ЦФР» (первісний кредитор) укладено Договір про відступлення прав вимоги № 01/09/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступив на користь АТ «Таскомбанк» своє право вимоги заборгованості за кредитними Договорами, в тому числі за кредитним Договором№ від 30.12.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 21-64), а тому колегією суддів не приймаються доводи апеляційної скарги про те, що право вимоги за Кредитним договором № від 30.12.2021 не було предметом договору факторингу, долученого до матеріалів справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором АТ «Таскомбанк», а доводи апеляційної скарги останнього щодо недоведення позивачем наявності у нього права вимоги, колегією суддів відхиляються.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Як вбачається з наданих позивачем до суду першої інстанції доказів, достовірність та належність яких не спростована відповідачем ОСОБА_1 , в рамках Договору № від 30.12.2021, позичальником було отримано грошові кошти у розмірі 86 321,83 грн. та, у зв`язку з неналежним виконанням останнім своїх обов`язків щодо повернення кредиту, станом на 07.08.2023, останній має непогашену заборгованість перед АТ «Таскомбанк» у розмірі 119062,77 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 85 962,01 грн., заборгованість по річним процентам 6,50 грн, заборгованість по щомісячним процентам 33094,26 грн (т. 1 а.с. 65), а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача зазначеної заборгованості за кредитом.

Доводи апеляційної скарги про те, що Заява позичальника взагалі не містить будь-яких даних щодо отримання кредитних коштів, погодження розміру відсотків та порядку їх нарахування, колегією суддів не приймаються до уваги, як надумані та такі, що спростовуються текстом підписаних позичальником ОСОБА_1 . Кредитного догового № від 30.12.2021, Заяви-анкети на отримання кредиту та паспорту кредиту № 5807423, які, у своїй сукупності, містять особисті дані позичальника, істотні умови кредитного договору, ідентичні тим, що викладені у кредитному договорі, зокрема щодо суми кредиту, строку кредитування, відсоткової ставки, порядку погашення кредиту

Посилання ж ОСОБА_1 на ту обставину, що підпис позивальника на паспорті споживчого кредиту та Заяві-анкеті йому не належить, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки, заперечуючи факт підписання вказаних документів, відповідач не надав, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, висновку експерта, який би спростовував вказаний факт, як і не заявив перед судом клопотання про проведення відповідної експертизи. Посилання відповідача на те, що нібито факт підписання договору не ним, підтверджується його копією паспорта, є неспроможними.

Доводи ж апеляційної скарги про те, що позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджує розмір заборгованості за кредитом, якими можуть бути первинні банківські документи, зокрема, виписки за рахунками, спростовуються матеріалами справи (т. 1 а.с. 66-207).

Отже, встановивши, що ТОВ «ФК «ЦФР» (первісний кредитор), правонаступником якого є позивач АТ «Таскомбанк» (новий кредитор), виконав умови договору, який був підписаний відповідачем ОСОБА_1 , суд першої інстанції, взявши до уваги наведені обставини, а також те, що відповідач порушив умови договору, не погашав щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів, у визначений строк, допустив заборгованість щодо повернення кредиту, дійшов законного та обґрунтованого висновку про обгрунтованість позову та задовольнив його.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Повне судове рішення складено 31 січня 2024 року.

Головуючий:

Судді: