УХВАЛА

іменем України

Справа № 684/491/21

Провадження № 2-др/684/1/24

12 лютого 2024 року смт Стара Синява

Старосинявський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Галиш І.Б.,

секретар судового засідання Гонта Н.І .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Стара Синява заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у справі №684/491/21,

в с т а н о в и в:

В провадженні Старосинявського районного суду Хмельницької області перебувала цивільна справа №684/491/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Старосинявської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та рішення про державну реєстрацію прав на земельну ділянку.

Рішенням суду від 06 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалено скасувати державну реєстрацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1167 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :01:007:0566) із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру, взадоволенні решти позовних вимог відмовлено. Додатковим рішенням у даній справі від 15 травня 2023 року стягнуто із відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь позивача 10 282,68 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набрало законної сили 24 жовтня 2023 року.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через представника адвоката Ксьондзика Ю.Ю. звернулися до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Старосинявського районного суду від 06 квітня 2023 року та додаткового рішення від 15 травня 2023 року у справі №684/491/21

Ухвалою від 01 січня 2024 року відкрито провадження за заявою відповідачів про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Старосинявського районного суду від 06 квітня 2023 року та додаткового рішення від 15 травня 2023 року у справі №684/491/21.

05 лютого 2024 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, згідно якої позивач просить стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Заяву обґрунтовує тим, що витрати на правничу допомогу підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами, тому вона протягом п`яти днів з моменту винесення ухвали суду від 30 січня 2024 року про відмову у задоволенні заяви відповідачів про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Старосинявського районного суду від 06 квітня 2023 року та додаткового рішення від 15 травня 2023 року у справі №684/491/21 подає обґрунтування витрат на правову допомогу, а саме договір про надання правової допомоги від 11 вересня 2020 року №124/20, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Семенюк К.В., додаткові угоди №3 та № 5 до договору від 11 вересня 2020 року №124/20, ордер адвоката Семенюка К.В. та свідоцтво адвоката, квитанцію №9331-7525-4817-2463 від 31.01.2024 на суму 2000 грн. Оскільки у задоволенні заяви відповідачів про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено, позивач просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з відповідачів на її користь 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ухвали суду від 06 лютого 2042 року розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено у судовому засіданні на 12 лютого 2024 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, направили суду, згідно яких просили розгляд справи провести без їх участі.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , їх представник, представник відповідача Старосинявської селищної ради у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду заяви позивача про ухвалення додаткогов рішення повідомлені належним сином. Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідачів ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» направив письмове клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, згідно якого просив заяву позивача ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на те, що позивачем до заяви не доданого належних та допустимих доказів понесених витрат, не надано акту прийому передачі наданих послуг, як і не надано жодного належного фінансового документа про оплату таких послуг. Крім того, представник відповідачів вказує, що під час розгляду справи позивачем в порушення вимог ЦПК не зроблено заяви про понесені судові витрати, а також не визначено попереднього розрахунку судових витрат.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За вказаних обставин, з підстав, передбачених ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що заява ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України).

Згідно з частинами 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Прийняття додаткового судового рішення за юридичною природою є засобом доповнення вже ухваленого судового рішення у разі, зокрема, невирішених питань про стягнення судових витрат.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. (ч.3 ст.141 ЦПК України).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до приписів ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави зробити висновок, що підставою для вирішення питання про розподіл судових витрат є подання стороною відповідної заяви до закінчення судових дебатів у справі, а сторона, яка бажає надати докази понесення нею судових витрат після судових дебатів, повинна до закінчення судових дебатів зробити заяву про це.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Велика Палата Верховного Суду зауважила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до позиції Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 340/2823/21 саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат. Аналогічну позицію містить і постанова Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 10 січня 2024 року у справі № 161/10959/21.

У даній справі №684/491/21 ухвалою суду від 01 січня 2024 року відкрито провадження за заявою відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Старосинявського районного суду від 06 квітня 2023 року та додаткового рішення від 15 травня 2023 року у справі №684/491/21.

Однак, під час судового розгляду заяви відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №684/491/21 до виходу суду до нарадчої кімнати позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Семенюк К.В. не зробили заяви (ні усно, ні письмово) про те, що буде надано докази понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, не надали розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу та доказів таких витрат.

Заява про ухвалення додаткового рішення подана позивачем 05 лютого 2024 року (02.02.2024 року заява здана до поштового відділення згідно даних конверта), тобто після винесення ухвали суду від 30 січня 2024 року про відмову у задоволенні вимог відповідачів про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, однак позивач у порушення положень ч.8 ст. 141 ЦПК України не надала відповідних доказів на підтвердження їх понесення до завершення розгляду заяви та не заявила про те, що такі докази будуть подані після ухвалення відповідного судового рішення протягом п`яти днів.

За вказаних обставин, суд доходить висновку про відмову задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 133, 134, 137, 141, 246, 260, 270 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у справі №684/491/21 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, яким ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 12 лютого 2024 року.

Головуюча суддя Галиш І.Б.