Справа № 455/1451/16-ц

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

"27" березня 2024 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Роман Л.І.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Стрілківська сільська рада Старосамбірського району Львівської області, -

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Старосамбірського районного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогою про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , наданої позивачу ОСОБА_1 згідно рішення Тур`ївської сільської ради Старосамбірського району Львівської області №404 від 27 січня 2015 року, шляхом звільнення частини земельної ділянки від самовільно збудованої огорожі та підсобних приміщень без прямого призначення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 листопада 2016 року дану справу передано судді Старосамбірського районного суду Львівської області Бонецькому Л.Й..

Ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області Бонецького Л.Й. від 13 грудня 2016 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено проведення засідання на відповідну дату.

На підставі розпорядження керівника апарату Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 серпня 2018 року №249/08/2018 було проведено повторний автоматичний розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 з посади.

В подальшому, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 серпня 2018 року дану справу передано на розгляд судді Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й., якою було задоволено заяву про відвід.

На підставі розпорядження голови Старосамбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 квітня 2020 року справу було передано до найбільш територіально наближеного суду - Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2020 року дану справу передано на розгляд судді Сенечину В.М., якого було звільнено з посади на підставі розпорядження керівника апарату Самбірського міськрайонного суду Львівської області №22 від 05 жовтня 2020 року та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 жовтня 2020 року дану справу передано на розгляд судді Карнасевич Г.І..

Зазначена справа розглядалася за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2021 року замінено третю особу з Тур`ївської сільської ради Старосамбірського району Львівської області на Стрілківську сільську раду Старосамбірського району Львівської області.

В подальшому, ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 червня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання на певну дату.

На підставі розпорядження керівника апарату Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2023 року №12 було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 з посади та головуючим суддею у справі визначено суддю Кущ Т.М..

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 січня 2024 року зазначену справу було прийнято суддею Кущ Т.М. до свого провадження та проведення судового засідання для розгляду справи по суті повторно було призначено на 27 березня 2024 року о 10 год. 00 хв..

27 березня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Стецяк В.М. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. Інші учасники справи заяви про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не подавали.

В судове засідання, призначене на 27 березня 2024 року, всі учасники справи не з`явилися, тому у відповідності до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Разом з тим, 20 березня 2024 року до суду від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору керівника Стрілківської сільської ради Старосамбірського району Львівської області в особі сільського голови ОСОБА_7 через систему «Електронний суд» надійшла заява, у якій зазначено, що позивач ОСОБА_1 помер. На підтвердження даної обставини долучено копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01 лютого 2024 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 01 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Самборі Львівської області, відповідний актовий запис №16.

Відповідно до ч.4 ст.25 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Зі змісту цієї норми вбачається, що процесуальне правонаступництво настає в таких випадках: 1) у разі смерті фізичної особи чи припинення юридичної особи; 2) заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; 3) в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Отже, для процесуального правонаступництва характерним є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, з приводу яких виник судовий спір.

Правонаступництвом у матеріальних правовідносинах є перехід прав або обов`язків їх учасника до іншої особи внаслідок певних юридичних фактів, в результаті яких один з учасників правовідносин вибуває з них і замінюється іншою особою.

Залежно від обсягу правонаступництва розрізняють універсальне (повне) і сингулярне (часткове) правонаступництво.

Універсальне (повне) правонаступництво наступає у випадку смерті особи, яка є стороною у справі. У цих випадках спадкоємець громадянина стає стороною в матеріальних правовідносинах, а отже, і процесуальним правонаступником у цивільній справі.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника. Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у

складі судової палати Касаційного господарського суду в постанові від 13 квітня 2021 року у справі №910/11702/18.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст.55 ЦПК України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво за померлою особою може мати місце у випадку спадкування іншою особою майнових прав померлого у відносинах, щодо яких виник спір.

Згідно зі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права (п.1 ч.1 ст.1219 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з вимогою про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення частини земельної ділянки від самовільно збудованої огорожі та підсобних приміщень без прямого призначення.

Разом з тим, відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст.126 ЗК України).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Згідно із ч.9 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Відповідно до ст.29 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація права на земельну ділянку, набутого в результаті переходу права власності та не оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови встановлення факту переходу прав від особи, відомості про яку містяться в Державному земельному кадастрі, до особи, яка заявляє свої права.

Позивач ОСОБА_1 звертався до суду із позовною заявою про зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , яка була у користуванні його матері ОСОБА_8 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, межі такої земельної ділянки згідно доданих до позовної заяви документів, визначені не були.

Вид і обсяг речового права на земельну ділянку залежить від того, на якому праві остання належала спадкодавцеві.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

При цьому, якщо спадкодавець мав лише право користування іншою земельною ділянкою, то це право не може бути успадковане, виходячи із положень ст.1225 ЦК України.

Відтак, оспорюване ОСОБА_1 право на користування земельною ділянкою не породжують будь-якого речового права позивача на конкретну земельну ділянку, а тому такі права померлого позивача нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а отже і не входять до складу спадщини.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду у постанові №161/17767/16 від 11 лютого 2021 року.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 помер, а заявлені ним вимоги стосуються безпосередньо його особистих прав та інтересів, а відтак у цій справі правонаступництво позивача не допускається, тому суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з вищевказаних підстав.

На підставі викладеного, керуючись стст.25,1216,1218,1219,1225 ЦК України, стст.125,126 ЗК України, стст.55,255,256,258-261,353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Стрілківська сільська рада Старосамбірського району Львівської області, - закрити у зв`язку зі смертю заявника.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.М. Кущ