Провадження № 2/185/1412/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг у розмірі 21 667, 36 грн., судові витрати по справі.

У обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 16 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідачка всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 12 листопада 2023 року за відповідачкою по укладеному з АТ «Універсал Банк» договору про надання банківських послуг «Monobank» від 16 липня 2019 року наявна заборгованість на загальну суму 21 667, 36 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 21 667, 36 грн. Оскільки на вимоги позивача відповідачка заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг у сумі 21 667, 36 гривень, а також судові витрати.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 січня 2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачка надала до суду відзив на позов де зазначила, що у підписаній нею заяві не вказана сума наданого кредиту, дата та порядок його повернення або строк на який він був виданий, не вказаний розмір відсотків та наявність інших платежів. Умови і правила обслуговування та Тарифи надані позивачем не підписані сторонами і не можуть бути частиною договору. Крім того, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту розуміла відповідачка та ознайомилася з ними. Роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом по справі. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за простроченим тілом кредиту, сформована з відсотків, що зараховані банком для погашення за рахунок кредиту, тобто не є тілом кредиту. Крім того, позивач зазначає, що надав кредит у розмірі 20 000 грн. а вимагає до повернення 21 667,36 грн., отже до вказаної суми включені інші платежі, відмінні від тіла кредиту. Вважає, що сам розрахунок не може бути належним та допустимим доказом, він нічим не підтверджується та його правильність нічим не підтверджується. Крім того, просить застосувати строк позовної давності оскільки на думку позивача прострочена заборгованість виникла з 29.02.2019 року. Однак позивач звернувся до суду з позовом 12.11.2023 року із пропуском строку позовної давності щодо стягнення повної суми тіла кредиту.

Представником позивача надано відповідь на відзив, де зазначено, що 16 липня 2019 року позичальник підписала анкету-заяву, а також засвідчила що вона повідомлена банком у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства. У підписаній анкеті-заяві відповідачка визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Тільки лише за умов попереднього погодження з Умовами та правилами банківських послуг можливий вхід в головне меню застосунку «Monobank» та подальше проведення банківських операцій у тому числі і отримання кредиту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже відповідачка намагається приховати фактичні обставини, що погодилась з Умовами та правилами у застосунку «Monobank» бо інакше вона взагалі не мала можливості користуватися даним додатком. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт ї складає 18 600 грн., баланс складає (мінус) 3067, 36 грн. Отже заборгованість складає 21 667,36 грн. і складається з повністю використаного відповідачкою кредитного ліміту 18 600 грн. та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить (мінус) 3067,36 грн. Згідно Умов погашення заборгованість клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в порядку: прострочена до повернення сума кредиту та прострочені відсотки за користування кредитом; сума кредиту та проценти за користування кредитом; неустойка (штраф, пеня) та інші платежі передбачені договором. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням зазначеної черговості, Банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли на рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок. Щодо строку позовної давності то відповідачка ознайомлена з Умовами в тому числі з п. 9,3 де зазначено, що термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, стягнення процентів нарахованих на прострочену заборгованість, стягнення процентів як відповідальність за порушення грошового зобов`язання за несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, неустойки-пені,штрафів, витрат Банку складає 30 років.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 16 липня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до АТ «Універсал Банк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 16 липня 2019 року.

Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідачка просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт, вказаний у додатку, відповідно до умов Договору.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила, що ознайомилася із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту у мобільному додатку та отримала примірник вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Відповідно до п. 9 анкети-заяви відповідачка підтвердила, що вона є також заявою на відкриття рахунку.

Крім того, в підписаній анкеті-заяві містилось положення про те, що відповідачка просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй в банку; засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення удосконаленого електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором. Також визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки з власноручним підписом на документах та паперових носіях; підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися нею та/або банком з використанням електронного удосконаленого цифрового підпису (п. 6 Договору).

Згідно з п. 11 Заяви усе листування щодо цього договору відповідачка просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. (а.с. 9)

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, заповненням анкети - заяви ОСОБА_1 підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 16 липня 2019 року, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства.

Кредитний договір між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику ОСОБА_1 через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення її електронного цифрового підпису .

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

З огляду на викладене, на підставі укладеного сторонами електронного договору, який вважається укладеним у письмовій формі, у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.

До Анкети-заяви банком долучено витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, витяг з Тарифів за карткою Monobank та копію Паспорта споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с. 10-26).

На підтвердження своїх позовних вимог банк надав розрахунок заборгованості за договором № б/н від 16 липня 2019 року, згідно з яким, станом на 12 листопада 2023 року заборгованість відповідачки перед АТ «Універсал Банк» становить 21 667, 36 грн., з яких: 21 667, 36 коп. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). (а.с. 8)

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг та в межах встановленого кредитного ліміту.

В той же час, відповідачка, яка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту, свої зобов`язання не виконала.

Факт отримання та використання відповідачкою кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку. Всього за весь час користування карткою відповідачкою було проведено поповнень карткового рахунку на суму 28 505,62 грн. Проведено витрат відповідачкою по картці на суму 50 172,98 грн. отже сума коштів, яка досі не повернута Банку становить 50 172, 98 грн. 28 505, 62 грн. = 21 667, 36 грн.

Виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами.

До вказаних висновків у своїй постанові від 16 вересня 2020 року прийшов Верховний Суд у справі № 200/5647/18 (провадження 61-9618св19).

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "Універсал Банк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Суд встановив, що між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору та укладено договір № б/н від 16 липня 2019 року, за яким відповідачці було надано кредитну картку із встановленням кредитного ліміту на поточний рахунок.

Доводи відповідачки про те, що вона не обізнана з розміром кредитного ліміту, датою та порядком його повернення, строком на який він був наданий, розміром відсотків за користування кредитом та наявністю інших платежів чи умов не відповідають дійсності, оскільки тільки за умови її підтвердження ознайомлення із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту у мобільному додатку та отримання примірнику вказаних документів, що складають Договір вона отримала можливість отримати кредитні кошти та користуватися додатком.

Посилання відповідачки на постанову ВСУ у справі 6-16цс15 від 11 березня 2015 року як на таку, що засвідчує позицію суду з того приводу, що роздруківка із сайту позивача щодо Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування також є помилковими, оскільки у наведеній постанові судом розглянуто питання щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції однієї й тієї самої норми матеріального права, а саме частини першої статті 259 Цивільного кодексу України, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. Питання стосувалось насамперед того, що у справі, яка переглядається, суд касаційної інстанції не звернув уваги на те, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Адже, зміст пункту 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що зазначений у цих Умовах і в заяві позичальника від 14 вересня 2006 року, містить розбіжності.

Водночас із цим, судом вище вже надано оцінку щодо відсутності підпису позичальника на Умовах і правилах обслуговування, а вищенаведена практика ВСУ не стосується питання щодо неналежності доказу у вигляді роздруківки із сайту позивача.

Крім того, суд звертає увагу відповідача на те, що Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank / Universal Bank, опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www.monobank.ua/terms.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надав можливість відповідачці розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно довідки про розмір кредитного ліміту, з 16.07.2019 року кредитний ліміт становив 9 500,00 грн.; з 21.11.2019 року 20 000 грн.; з 14.05.2020 року 19 000,00 грн.; з 18.08.2020 року 18 900,00 грн.; з 20.10.2020 року 18 600 грн.

Відповідачка взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком договором належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку становить 21 667, 36 грн., доказів зворотного відповідачкою не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Універсал Банк».

З огляду на викладене, враховуючи наявність у відповідачки непогашеної заборгованості за кредитним договором перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно строків позовної давності суд зазначає наступне.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 20 грудня 2023 року.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку вбачається, що 02 листопада 2023 року відповідачем було внесено платіж на погашення заборгованості в розмірі 752, 89 грн.

Крім цього, статтею 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Пунктом 9.3 Умов і Правил обслуговування (з якими як встановлено вище ознайомилась відповідач) встановлено, що термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, стягнення процентів нарахованих на прострочену заборгованість, стягнення процентів як відповідальність за порушення грошового зобов`язання за несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, неустойки - пені, штрафів, витрат Банку складає 30 років.

Відтак, позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строку позовної давності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідачки на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у сумі 2 684, 00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 76-78, 81, 89, 141, 259, 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.07.2019 року станом на 12.11.2023 року в розмірі 21 667 (двадцять одна тисяча шістсот шістдесят сім) гривень 36 копійок, яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом 21 667 грн. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня її проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», , місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації : АДРЕСА_1 .

Суддя С. Г. Юдіна