Суддя Попова В. О.
Справа № 644/4170/23
Провадження № 2/644/596/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

16 січня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Плаксій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором

У С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника - адвоката Мужик Н.Т., який діє на підставі довіреності № 12739 від 17.11.2022, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором CL-169664 від 20.02.2019 у розмірі 44 929 грн 83 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, 20.02.2019 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № CL - 169664, відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Згідно умов кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та строки, передбачені кредитним та додатковим договорами. Банк надав позичальникові кредит у розмірі 27 580 грн, терміном до 19 лютого 2024 року. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 01.05.2023 заборгованість за кредитним договором становить 44 929 грн 83 коп., яка складається з наступного : 21 277 грн 04 коп. тіло кредиту, 23 652 грн 79 коп. відсотки.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Через систему «Електронний суд» представник позивача Рудницький Ю.І., який діє на підставі довіреності № 019881/23 від 10.08.2023, надав заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити; не заперечує проти винесення заочного рішення та проведення судового засідання у відсутність представника позивача (а.с.65-66).

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 28.08.2023, 19.09.2023, 16.11.2023, 20.12.2023, 16.01.2024 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу яка зазначена в позовній заяві та підтверджена як місце її реєстрації відповіддю на запит № 129579 від 27.06.2023 (а.с. 51), які повернулись до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 59, 71, 74), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 61, 64, 73). Заяв, клопотань тощо до суду від відповідачки не надходило.

Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На момент розгляду справи суду не було надано відповідачкою жодних відомостей щодо зміни її місця проживання/перебування.

Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідачка повідомлена належним чином.

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачки про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідачка не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

20.02.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № CL-169664.

Відповідно до п. 1 кредитного договору, банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (надалі -кредит) на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані, в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором; кредит видається виключно на цілі зазначені в цьому кредитному договорі.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. кредитного договору, банк видає 20 лютого 2019 року позичальнику кредит у розмірі 27 580 грн 00 коп. на поточні потреби в сумі 180 грн на поточний рахунок позичальника та на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ «Альфа-Банк» в сумі 27 400 грн на рахунок НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до п.4.1. кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 50,39 % річних.

Відповідно до п. 4.2. кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.4 загальні витрати позичальника по кредиту становлять 49 365 грн 64 коп.

Відповідно до п. 4.5 реальна річна процентна ставка 63,8% річних.

Пунктом 4.6 загальна вартість кредиту для позичальника встановлено у розмірі 76 945 грн 64 коп.

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Відповідно до Графіку платежів Додаток № 1 до кредитного договору, позичальник зобов`язувався на момент укладення кредитного договору до його повного виконання належним чином виконувати умови договору та своєчасно сплачувати кредит та інші належні платежі по Графіку платежів.

Відповідно до п. 6.2. Кредитного договору, всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 1 277 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору.

З долученого до матеріалів справи копії кредитного договору № CL-169664 від 20 лютого 2019 року вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 була ознайомлена з умовами кредитного договору, графіком платежів за кредитним договором, про що свідчить її особистий підпис (а.с.6-8).

Згідно меморіальних ордерів № 9726603 від 20.02.2019 та № 9726586 від 20.02.2019 банком на виконання умов договору кредиту були надані кредитні кошти в сумі 180 грн та 27 400 відповідно (а.с. 26, 27).

З наданого розрахунку заборгованості за договором кредиту № CL-169664 від 20.02.2019 вбачається, що за ОСОБА_1 станом на 01.05 2023 року становить 44 929 грн 83 коп., з яких: 21 277 грн 04 коп. заборгованість за тілом кредиту, 23 652 грн 79 коп. заборгованість за відсотками. З зазначеного розрахунку також вбачається, що ОСОБА_1 частково сплачувала кредитні кошти та відсотки, однак починаючи з квітня 2021 року по травень 2023 року не здійснювала жодного платежу, чим порушила вимоги кредитного договору, графік платежів - Додаток № 1 до кредитного договору (а.с. 23-25).

До позовної заяви також додано копію досудової вимоги щодо виконання договірних зобов`язань, яка 21.03.2023 засобами поштового зв`язку була направлена ОСОБА_1 , згідно якої останній було запропоновано протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені відсотки за користування кредитом, а саме: 43 115 грн 72 коп, які складались з 21 277 грн 04 коп заборгованість по основному боргу, 1 121 грн 90 коп. - заборгованість за строковими відсотками та 20 716 грн 78 коп. заборгованість за простроченими відсотками; також зазначено що про остаточну суму заборгованості буде повідомлено у відділенні банку у день сплати (а.с.18). Однак у визначені строки зазначені вимоги не виконані.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З аналізу зазначених правових норм слідує, що у разі укладення кредитного договору, він підлягає підпису сторонами, всі істотні умови договору повинні бути узгоджені позичальником та позикодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до ст. ст.12,13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, суд встановив, що дійсно ОСОБА_1 отримувала кредитні кошти, протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення.

Отримані та використані позичальником кошти, згоду на отримання яких надала відповідачка ОСОБА_1 за договором кредиту № CL-169664 від 20.02.2019, остання в добровільному порядку АТ «Кредобанк» не повернула.

За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Акціонерного Товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Кредобанк» (код ЄДРПОУ 09807862, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78)заборгованість за кредитним договором № CL-169664 від 20.02.2019 станом на 01.05.2023 у розмірі 44 929 (сорок чотири тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять) грн 83 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 21 277 (двадцять одна тисяча двісті сімдесят сім) грн 04 коп., заборгованості за відсотками за користуванням кредитом 23 652 (дванадцять три тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного Товариства «Кредобанк» (код ЄДРПОУ 09807862, місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78)витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення (заочне) складено 22.01.2024.

Суддя В.О. Попова