РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Ференц Р.І.,

секретар судового засідання Матківська Р.Р.,

Справа № 760/5046/23

Провадження №2/458/21/2024

за участі сторін цивільного провадження:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», повноважний представник не прибув,

відповідачка ОСОБА_1 не прибула,

представник відповідачки адвокат Вовк С.С. не прибула,

розглянувши в м. Турка Самбірського району Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в Солом`янський районний суд м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 36207,33 грн відшкодування витрат, заподіяних позивачеві та судові витрати.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 07.03.2023 року, для розгляду цієї справи визначено суддю Солом`янського районного суду м. Києва Аксьонову Н.М.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Аксьонової Н.М. від 06.06.2023 року матеріали справи передано за територіальною юрисдикцією на розгляд до Турківського районного суду Львівської області з підстав, які вказані в ухвалі суду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи, оформленого відповідним протоколом від 25.07.2023 року, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І.

Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області від 15.08.2023 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 - залишено без руху. Позивачу надано строк не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи виконання вимог ухвали і усунення недоліків (подати документи, що підтверджують сплату судового збору).

На виконання ухвали судді Турківського районного суду Львівської області від 15.08.2023 року 29.08.2023 року на юридичну адресу Турківського районного суду Львівської області надійшов лист про усунення недоліків позовної заяви та квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області від 12.09.2023 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 - залишено без руху. Позивачу продовжено строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали.

На виконання ухвали судді Турківського районного суду Львівської області від 12.09.2023 року 26.09.2023 року на юридичну адресу Турківського районного суду Львівської області надійшов лист-пояснення про усунення недоліків позовної заяви.

24.10.2023 року Турківським районним судом Львівської області скеровано на електронну адресу Солом`янського районного суду міста Києва запит про надіслання виписки про зарахування судового збору, яку отримано Турківським районним судом Львівської області 30.10.2023 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суд встановив наступне.

Предметом позову є стягнення заборгованості.

Відповідно до статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ.

Позиція особи, яка подала позов.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 03.03.2020 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0102/20-Т/Ц7 згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (далі - Позивач) взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mitsubishi Outlander НОМЕР_1 його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 05.03.2020 року в м. Києві по вул. Деснянській, сталася ДТП з участю автомобіля «Mitsubishi Outlander» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «LAND ROVER RANGE», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водія автомобіля «LAND ROVER RANGE», державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/7266/20 від 13.05.2020 року. У зв`язку з названою подією, згідно Звіту №16761 від 17.03.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander НОМЕР_1 склала - 88154,01 грн. Проте, відповідно до Рахунку від 16.03.2020 року, наданого ФОП " ОСОБА_3 » вартість відновлювального ремонту Mitsubishi Outlander НОМЕР_1 склала - 81 591,66 грн. З огляду на викладене і відповідно до умов договору страхування Позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок СТО: ФОП " ОСОБА_3 » суму в розмірі - 81591,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.03.2020року. Зазначає, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «LAND ROVER RANGE», д/н НОМЕР_2 застрахована в СК "Країна" (Поліс № АО-4932364). Позивач має право зворотної вимоги до зазначеного товариства, тому СК "Країна» в добровільному порядку відшкодувало позивачу збитки на суму 45 384, 33 гри, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що підтверджується листом від СК Країна від 07.07.2020 року. Просить стягнути з відповідача на свою користь 36207,33 грн відшкодування витрат, заподіяних позивачеві та судові витрати.

Позиція відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 не забезпечила самопредставництво, при допомозі участі у справі свого представника представила свої інтереси, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленнями про відправку поштового відправлення, причини не прибуття в суд не повідомила.

Представник відповідача адвокат Вовк С.С. в судові засідання не прибула, подав відношення до висунутого позову, проти позову заперечила, просила відмовити в задоволенні позову.

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивачем 07.03.2023 року подано позовну заяву.

29.08.2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в Турківський районний суд Львівської області від позивача надійшла платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 23.03.2023 року №10897987 про сплату в АТ «Кредобанк» судового збору в розмірі 2684,00 грн.

26.09.2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в Турківський районний суд Львівської області від позивача надійшло пояснення щодо сплати судового збору.

13.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача надіслано клопотання про надання доступу до матеріалів справи у ЄСІТС.

29.11.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача надіслано клопотання про відкладення розгляду справи.

01.12.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача надіслано заяву про розгляд справи у режимі відеоконференції.

04.12.2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

05.12.2023 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

12.12.2023 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача надіслано відзив на позовну заяву.

22.12.2023 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в Турківський районний суд Львівської області від позивача надійшла відповідь на відзив.

29.01.2024 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

14.02.2024 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

11.03.2024 року на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача.

13.03.2024 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

10.04.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача надіслано клопотання про розгляд справи без участі відповідача та представника відповідача.

Процесуальні дії у справі.

Судом вживалися заходи до отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, з приводу чого постановляється ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.8 ст.187 ЦПК України Солом`янським районним судом м. Києва 14.04.2023 року отримано відповідь №6.2-5133/6-23 від 07.04.2024 року від Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації державної міграційної служби України, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Аксьонової Н.М. від 06.06.2023 року матеріали справи передано за територіальною юрисдикцією на розгляд до Турківського районного суду Львівської області з підстав, які вказані в ухвалі суду.

Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області від 15.08.2023 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 - залишено без руху. Позивачу надано строк не більше п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали, подавши у визначений ухвалою строк усі підтверджуючі документи виконання вимог ухвали і усунення недоліків (подати документи, що підтверджують сплату судового збору).

Ухвалою судді Турківського районного суду Львівської області від 12.09.2023 року позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 - залишено без руху. Позивачу продовжено строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали.

Ухвалою суду від 03.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, надіслання копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу і суду, право подати зустрічний позов в строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення. Сторонам роз`яснено що суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Судові засідання про справі призначалися 13.12.2023 року, 28.12.2023 року, 18.01.2024 року, 14.02.2024 року, 13.03.2024 року, 20.03.2024 року, 11.04.2024 року.

Сторони по справі про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином і в передбачений законом порядок, що підтверджується судовою повісткою скерованою на їхнє ім`я.

Враховуючи неявку учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно вимог ст.131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному ст.19 ЦПК України за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Вимогами ст.128 ЦПК України передбачено, що відповідач викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Суд враховує те, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" доставлятимуться відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а згідно п.991 згаданих Правил рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Суд вважає, що немає порушення прав сторін, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.

Водночас, відповідно до вимог ч.2 ст247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів.

Вирішуючи питання щодо доказів, суд враховує інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 03.03.2020 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0102/20-Т/Ц7, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (далі - Позивач) взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mitsubishi Outlander» НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

05.03.2020 року в м. Києві по вул. Деснянській сталася ДТП з участю автомобіля «Mitsubishi Outlander» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «LAND ROVER RANGE», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водія автомобіля «LAND ROVER RANGE», державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Солом`янського районного суду міста Києва по справі №760/7266/20 від 13.05.2020 року.

У зв`язку з названою подією, згідно Звіту №16761 від 17.03.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander НОМЕР_1 склала - 88154,01 грн.

Проте, відповідно до Рахунку від 16.03.2020 року, наданого ФОП " ОСОБА_3 » вартість відновлювального ремонту Mitsubishi Outlander НОМЕР_1 склала - 81 591,66 грн.

Відповідно до умов договору страхування позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок СТО: ФОП " ОСОБА_3 » суму в розмірі - 81591,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.03.2020 року.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «LAND ROVER RANGE», д/н НОМЕР_2 застрахована в СК "Країна" (Поліс № АО-4932364).

СК "Країна» в добровільному порядку відшкодувало позивачу збитки на суму 45 384, 33 грн, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що підтверджується листом від СК Країна від 07.07.2020 року.

Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції, яка з огляду на приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Суд встановив, що між сторонами у справі виникли правовідносини, які у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які врегульовані Законом України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон України «ОСЦПВВНТЗ»).

Так, згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Як роз`яснено у п.п.26,27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01.03.2013 N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст.933 ЦК України.

На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, мас право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1.4. Закону України «ОСЦПВВНТЗ» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які експлуатують забезпечений транспортний засіб на законних підставах.

Відповідно до положень ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд встановив, що особою, відповідальною за завдані потерпілому ОСОБА_2 матеріальні збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є відповідач ОСОБА_1 , що підтверджено дослідженими доказами.

Відповідно до умов договору страхування позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок СТО: ФОП " ОСОБА_3 » суму в розмірі - 81591,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.03.2020 року. СК "Країна» в добровільному порядку відшкодувало позивачу збитки на суму 45 384, 33 грн, з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що підтверджується листом від СК Країна від 07.07.2020 року.

З урахуванням норм чинного законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода у розмірі виплаченого відшкодування в розмірі 36 207,33 грн.

Відповідно до положень ст.22 Закону України «ОСЦПВВНТЗ» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до Закону України «ОСЦПВВНТЗ» потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закон України «ОСЦПВВНТЗ» Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «ОСЦПВВНТЗ» Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону України «ОСЦПВВНТЗ».

Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, а в даному випадку з ОСОБА_1 .

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК України), а також ст.38 Закону України «ОСЦПВВНТЗ», а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК України і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наведені положення законів та роз`яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин регресу як порядку відшкодування шкоди.

Строк позовної давності за вимогами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не сплив.

При суброгації строк позовної давності обчислюється з моменту ДТП, а при регресі - з моменту здійснення відповідної виплати страхового відшкодування.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (статті 11,599,1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала.

При цьому за ст.1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України).

Отже, первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно.

Викладене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05.04.2017 року в справі №6-2806цс16, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2018 року у справі N 199/1848/16 (провадження N 61-13031св18), у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 року у справі №200/13392/13-ц (провадження N 61-41615св18) та інших, які згідно зі ст. 263ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Загальна позовна давність згідно вимог ст.257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом, згідно вимог ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі виплачено Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» 18.03.2020 року, перебіг строку позовної давності необхідно обчислювати саме з цієї дати. Враховуючи, що до суду з цим позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося 07.03.2023 року, цей строк позивачем не пропущено.

Відповідач ОСОБА_1 не відшкодувала заподіяну нею шкоду, яку в подальшому відшкодував потерпілому позивач, тому позивач отримав право вимоги до відповідача в межах фактичних затрат.

Враховуючи те, що внаслідок компенсації позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» шкоди потерпілій стороні у ДТП ОСОБА_2 (власник транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1 ), позивач набув право вимоги саме у порядку регресу, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 в користь позивача суми такої компенсації.

Щодо наведених у відзиві посиланнях представника відповідача про те, що до звернення до позивача з вимогами про відшкодування різниці між страховою виплатою АТ «СК «КРАЇНА» та сумою фактично понесених витрат позивач мав переконатися, що така страхова виплата здійснена у належному відповідно до чинного законодавства обсязі, для чого, зокрема, мав переконатися у тому, що АТ «СК «КРАЇНА» належно обраховано фізичний знос автомобіля і його складових, а в разі неналежного розміру страхової виплати відповідно до законодавства, позивач мав вжити відповідних заходів для стягнення різниці між нею та належним розміром виплати з АТ «СК «КРАЇНА», суд ставиться критично, оскільки при визначенні розміру шкоди позивачу достатньо надати суду, наприклад, звіт про визначення вартості відновлювального ремонту, рахунок тощо, у якому буде визначено розмір матеріальних збитків, оскільки такі відшкодування були виплачені на підставі договору між відповідачем та АТ «СК «КРАЇНА», відповідач не надав суду доказів того, що ним вживалися заходи з АТ «СК «КРАЇНА», іншими особами щодо правильного та повного, на думку відповідача, обчислення суми страхового відшкодування, не вживалися заходи щодо залучення у справу АТ «СК «КРАЇНА», інших осіб як співвідповідачів чи третіх осіб.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного.

Судові витрати в цій справі складаються з судового збору.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VSSS від 03.10.2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В поданому позові позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Вимогами ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Окрім цього, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову.

Згідно долученої до заяви платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 23.03.2023 року №10897987 вбачається, що позивачем сплачено в АТ «Кредобанк» судовий збір в розмірі 2684,00 грн, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, сформованою автоматизованою системою документообігу Солом`янського районного суду міста Києва, надісланою в Турківський районний суд Львівської області 30.10.2023 року.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, зважаючи вимогу позивача про стягнення з відповідача оплачений ним судовий збір, суд задовольняє таку вимогу, і приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача оплачений ним судовий збір.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Також відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки такі не обиралися.

На переконання суду, враховуючи подані докази і наведені аргументи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Водночас, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04), що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, №303-A, п. 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Керуючись ст.ст.2-5,10,12,19,23,27,28,76-81,95,209,258,259,263-265,268,272,273,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з ОСОБА_1 36207,33 грн відшкодування витрат, заподіяних позивачеві.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ознайомитись з текстом судового рішенням в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://tk.lv.court.gov.ua/.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»;

юридична адреса, місцезнаходження за відомостями, внесеними до ЄДРЮОФОПГФ: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; .

Відповідачка: ОСОБА_1 ;

місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП (для фізичних осіб) НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 16.04.2024 року.

Суддя Р.І. Ференц