П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Київ

Справа № 372/3446/23

Провадження№22-ц/824/7246/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

учасники справи: позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадженнями за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2023 року позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_1 мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05.01.2022 року між позивачем АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано заяву б/н, з метою отримання банківських послуг, відповідно до якої було відкрито картковий рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 35 000 тисяч гривень. Відповідач вчасно не виконувала свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15.04.2023 року становить 42 032 грн. 40 коп., а саме - 32 908 грн. 31 коп. заборгованість за кредитом, 9 124 грн. 09 коп. заборгованість за простроченими відсотками.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх обов`язків і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг. Викладені у позові обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, випискою по рахунку, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, довідкою про видані картки, копією заяви позичальника, витягом з «тарифів», витягом з «умов та правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання, копією наказу банку щодо затвердження «умов та правил надання банківських послуг», у редакції, що діяла на момент підписання договору. Копією документу, що посвідчує особу відповідача. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 684 грн., 00 коп.

05.10.2023 року винесено ухвалу про відкриття спрощеного провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, позивач посилається на порушення судом норм матеріального, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у порушення ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано доказів, що кредитні кошти переведені без волевиявлення відповідача, не за її власним розпорядженням. Єдиним власником, який має доступ до номеру фінансового телефону та ПІН-коду карткового рахунку є ОСОБА_2 .. Кредитні кошти були переведені за розпорядженням останньої, а отже і відповідальність за переведення коштів має нести відповідач.

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення вимог кредитного договору, не виконала своїх зобов`язань, тому сума заборгованості підлягає стягненню.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2024 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Витребувано з Обухівського районного суду Київської області матеріали цивільної справи № 372/3446/23 позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

09 лютого 2024 року матеріали цивільної справи № 372/3446/23 надійшли на адресу Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 березня 2024 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Порядок розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено статтею 368 ЦПК України, частина перша якої встановлює, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Ураховуючи те, що справа в силу своїх властивостей є малозначною, розгляд справи Київським апеляційним судом здійснюється в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

01 лютого 2024 року від представника відповідача - адвоката Марушевської В.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в яких вона заперечила аргументи апелянта викладені в апеляційній скарзі вказавши, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, вважає, що доводи апелянта спростовані наявними в матеріалах справи доказами, та останнім не наведено жодних аргументів про будь-які порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 05.01.2022 року між позивачем АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було підписано заяву б/н, з метою отримання банківських послуг, відповідно до якої було відкрито картковий рахунок, та встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 35 000 тисяч гривень.

Відповідач вчасно не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15.04.2023 року становить 42 032 грн. 40 коп., яка складається з наступного: 32 908 грн. 31 коп. заборгованість за кредитом, 9 124 грн. 09 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 684 грн., 00 коп.

Відповідач позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволені позову в повному обсязі враховуючи викладені нею обставини у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до довідки про прийняття та реєстрацію заяви, ОСОБА_1 27.01.2022 року звернулася до чергової частини Обухівського РУП в Київській області з письмовою заявою про те, що 05.01.2022 року невідомими особами було взламано мобільний телефон, після чого 27.01.2022 року у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» дізналася про те, що невідомими особами відкрито від ім`я заявниці на суму 35 000 грн.

В Обухівському РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000129 за заявою ОСОБА_1 про вчинення відносно неї шахрайських дій, які проявились у тому, що невідомі особи шляхом обману та зловживання довірою, використали її дані та оформили на неї кредит в АТ КБ «ПриватБанк».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що кредитна заборгованість виникла внаслідок списання коштів з рахунку відповідача В результаті шахрайських дій третіх осіб. Відповідач повідомила АТ КБ «ПриватБанк» про несанкціоноване списання грошових коштів з її рахунку, звернулась до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з картковим рахунком. Банком не доведено, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, які дають змогу ініціювати платіжні операції, що дало б підстави для відповідальності користувача за проведені платіжні операції.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

При вирішенні спору, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15, яка врахована також Верховним Судом в постановах від 12.02.2018 року № 127/23496/15-ц, та від 20.06.2018 року № 691/699/16-ц та дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, негайно повідомила про цей факт правоохоронні органи та ОСОБА_2, та Банком не доведено дій чи бездіяльності відповідача, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачем не надано доказів, що кредитні кошти переведені без волевиявлення відповідача, не за її власним розпорядженням, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.

Як вбачається судом першої інстанції встановлено, що користувач при виявленні списання коштів повідомила АТ КБ «ПриватБанк», тобто виконала вимоги розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705, за змістом якого користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувались користувачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими та непідтвердженими належними і допустимими доказами, доводи апеляційної скарги, що кредитні кошти були переведені за розпорядженням ОСОБА_1 .

З розрахунку заборгованості за договором, укладеним з ОСОБА_1 вбачається, що заборгованість розрахована за період, починаючи з 05.01.2022 року по 01.04.2023 року, а саме з моменту зняття в результаті шахрайських дій, з кредитної карти, що належить відповідачу по справі, коштів в сумі 34 840 гривень.

Отже, встановивши, що позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.268, 367,374,375,381,382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 14 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна