Справа № 570/4896/23
Номер провадження 2/570/156/2024
У Х В А Л А

іменем України

18 січня 2024 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судового засідання Іллюк С.Р.

представника позивачки адвоката Зражевської Я.О.,

представника відповідача - адвоката Чоланюка С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Чоланюк С.Ю. подав до суду заяву вх. 21472 від 07.12.2023 р. про зупинення провадження у справі №570/4896/23 до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на військовий стан. В обґрунтування заяви вказує, що згідно витягу з Наказу командира частини НОМЕР_1 №307 від 29.10.2023 р., молодший лейтенант ОСОБА_2 , командир стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону веде бойові дії на території України та зарахований на котлове забезпечення з 29.10.2023 р. Наводить положення п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України, п.1 ст.6 Конвенції, п.47 рішення Європейського суду з прав людини від 21.10.2010 р. у справі «Дія 97» проти України, тому у даному випадку норми процесуального права, зокрема п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, покладають на суд безумовний обов`язок зупинити провадження у справі у разі перебування сторони у складі ЗСУ, що переведені на воєнний стан, є чітким та прогнозованим в частині того, що вони встановлюють неможливість вирішення спору у відношенні сторони, яка перебуває у складі ЗСУ під час воєнного стану, а тому позивач не в праві мати законних очікувань з приводу розгляду та вирішення справи з такої обставини. За таких обставин постановлення судом ухвали про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі ЗСУ, ґрунтується на законі та переслідує легітимну мету, а також має розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами і постановлено метою та не суперечить принципу юридичної визначеності. На даний час з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на неповнолітнього ОСОБА_3 в сумі 2744 грн., що складає прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, про що зазначено в рішенні Рівненського районного суду Рівненської області від 30.06.2022 р.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Зражевська Я.О. підтримала в судовому засіданні заяву щодо відмови відповідачу у заяві стосовно зупинення провадження у справі вх. 20672 від 24.11.2023 р., просить відмовити у задоволенні заяви (клопотання) сторони відповідача щодо зупинення провадження у справі. В обґрунтування своїх заперечень наводить п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України та вказує, що основною ключовою підставою зупинення провадження у справі згідно даної норми є факт, відповідний статус, де заяви такого роду можуть заявляти виключно особа, яка в рамках цивільної справи заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Відповідач не є суб`єктом самостійних вимог за позовом і має статус відповідача, а не позивача, а тому лише за цією ознакою достатньо підстав відмовити відповідачу у задоволенні заяви сторони відповідача. У зв`язку з цим наводить судову практику, а саме постанову Верховного Суду від 15.08.2023 р. у справі №174/760/21 (провадження №61-8044св23), в якій вказано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України); інститут зупинення провадження у справі не може бути застосований у цій справі на шкоду інтересам позивача, меті цього інститут та принципам цивільного судочинства.

Також вказує, що відповідно до ч.3 ст. 252 ЦПК України суд не зупиняє провадження у випадках, встановлених пунктами 1-3 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника. У справі від імені відповідача діє його представник, який має змогу надавати фахову правову допомогу, а тому наявна ще одна підстава, за якої слід відмовити у задоволенні заяви сторони відповідача щодо зупинення провадження у справі.

Наводить положення ч.1 ст.3, ч.ч.1-2 ст.27 Конвенції про права дитини, ст.ст. 150, 180 СК України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, представник позивачки адвокат Зражевська Я.О. у судовому засіданні вказала, що у даному спорі суд розглядає не права платника аліментів, а його обов`язок щодо утримання дитини, оскільки позовні вимоги зводяться до стягнення від доходу (заробітку) відповідача, що у випадку подачі заяви про видачу судового наказу, провадження б не підлягало зупиненню та аліменти у вказаній частці від доходу боржника були б стягнуті автоматично. Відповідач діє через свого представника, який відзиву не подав, зустрічного позову не подав, що свідчить про обов`язок батька брати участь в утриманні дитини.

У судовому засіданні представник відповідача адвокат Чоланюк С.Ю. підтримав клопотання про зупинення провадження у справі. Вважає, що позивачка зловживає своїми процесуальними правами, оскільки вона звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів одразу після початку відповідачем військової служби в ЗСУ.

Вислухавши представників сторін, дослідивши клопотання та долучені до нього докази, оглянувши матеріали справи у межах заявленого представником відповідача клопотання, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що предметом вказаного позову є зміна способу стягнення аліментів, призначених рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30.06.2022 р. по цивільній справі №570/1463/22.

Позивач звернулася в Рівненський районний суд Рівненської області із вказаним позовом 11.09.2023 р.

Ухвалою суду від 22.09.2023 р. відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 18.10.2023 р. відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що в/ч № НОМЕР_2 , в якій він проходить військову службу, переведена на воєнний стан.

Ухвалою суду від 24.11.2023 р. за клопотанням представника відповідача витребувано від в/ч НОМЕР_1 інформацію щодо проходження військової служби відповідачем та переведення в/ч на воєнний стан.

07.12.2023 р. представником відповідача адвокатом Чоланюком С.Ю. до суду разом із клопотанням про зупинення провадження у справі було подано повідомлення помічника начальника відділення персоналу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , що дійсно молодший лейтенант ОСОБА_2 , 1983 р.н., дійсно проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 ; та згідно із Витягу з Наказу командира в/ч НОМЕР_1 №307 від 29.10.2023 р. н.п. Григорівка, нижчепойменований особовий склад в/ч № НОМЕР_1 , вважати таким, що веде бойові дії на території України: молодший лейтенант ОСОБА_2

02.01.2024 р. до суду на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшли аналогічні за змістом докази, подані раніше представником відповідача, отримані на адвокатський запит.

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується Витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 командира ОСОБА_5 №295 від 17.10.2023 р.

Як убачається з Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 №307 від 29.10.2023 р. відповідач входить до особового складу в/ч НОМЕР_1 , який вважається таким, що веде бойові дії на території України.

Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Разом із тим, суд зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Посилання у запереченнях представника позивачки на заяву представника відповідача про зупинення провадження у справі про те, що провадження у справі не підлягає зупиненню з огляду на предмет спору не можуть бути прийняті до уваги з огляду на імперативність приписів частини першої статті 251 ЦПК України.

У цьому контексті суд також ураховує, що предметом даного спору є вимога про зміну способу стягнення аліментів, тобто суд не вирішує питання про стягнення аліментів вперше, відтак відповідне утримання, яке визначене судовим рішенням та на яке має право дитина, відповідач надає, що у судовому засіданні представником позивачки не заперечувалося. Станом на час розгляду клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі належних та допустимих доказів про заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі сторони відповідача ОСОБА_2 відсутні.

Також суд не погоджується з позицією сторони позивача, що відповідно до приписів частини третьої статті 252 ЦПК України суд не зупиняє провадження у справі, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника. Частина третя статті 252 ЦПК України застосовується у випадках, якщо зупинення провадження у справі мало місце на підставі пунктів 1-3 частини першої статті 252 ЦПК України, і не може бути застосована до цих правовідносин, так суд прийшов до висновку про зупинення провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України, що узгоджується з судовою практикою, а саме постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 листопада 2023 року у справі № 466/5393/22 (провадження № 61-7529св23).

Слід зауважити, що суд у даному випадку не погоджується з аргументами сторони відповідача про зловживання позивачкою процесуальними правами шляхом подачі вказаного позову до суду, оскільки позивачка реалізувала своє право на звернення до суду з позовом у передбачений законом процесуальний спосіб.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 251, п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чоланюка С.Ю. про зупинення провадження у справі задовольнити.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - зупинити до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Зобов`язати відповідача та його представника, в разі усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі, відразу повідомити про це суд для вирішення питання про поновлення провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення - ухвала суду - виготовлена 19.01.2024 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.