САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 720/2261/22
Провадження №2/726/16/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., за участю секретаря судових засідань Попович Ю.І., Колісник А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативного територіального об`єднання Національної гвардії Укараїни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Чернівецька районна військова адміністрація Чернівецької області, про визнання незаконним наказу, витребування майна із чужого незаконного володіння,-суд

ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача та третьої особи.

Позивач звернувся до суду із позовом у якому вказує, що 01.05.2022 року, поліцейським СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Нікітоя О.О., було складено протокол серії ДПР18 № 451338 від 01.05.2022 року, стосовно ОСОБА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

02.05.2022 року, інспектором СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Бабан C.B., було складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, у відповідності до якого належний ОСОБА_1 транспортний засіб TOYOTA TUNDRA, д.н.з. НОМЕР_2 , було затримано та поміщено на зберігання на стоянку м. Новоселиця, вул. 28 Червня, 7, Чернівецька область.

Вказує, що огляд та тимчасове затримання автомобіля відбулось наступного дня після складання вказаного протоколу у справі про адміністративне правопорушення. Окрім того, факт складання вказаного протоколу є підставою для такого затримання. Разом із тим, згідно з вимогами ч. 1 ст. 265-2 КупАП тимчасове затримання транспортного засобу має відбутись саме в день та в момент вчинення водієм адміністративного правопорушення, а не в будь - який інший час.

Зазначає також, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 29.07.2022 року у справі № 724/966/22, скасовано постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 27.06.2022 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2023 року у справі № 600/1792/23, визнано протиправними дії працівників поліції щодо складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02.05.2023 року, яким вказаний автомобіль було затримано та поміщено на зберігання.

В результаті незаконних дій працівників поліції щодо складання акту огляду від 02.05.2022 року та доставлення транспортного засобу для зберігання на спеціальному майданчику в АДРЕСА_1 , командир ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України, 03.05.2022 року видав наказ за № 107 «Про примусове відчуження майна».

Згідно ч. 1 Наказу за № 107, командир ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України наказав здійснити примусове відчуження для потреб Національної гвардії України, із володіння територіальних підрозділів поліції ГУ НП в Чернівецькому районі, майно: транспортний засіб марки TOYOTA TUNDRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .

Видання Наказу за № 107, яке відбулось 03.05.2022 року стало наслідком незаконннх дій інспектора поліції, які мали місце 1 та 2 травня 2022 року, а саме складання акту огляду та тимчасового затримання вказаного транспортного засобу.

У подальшому, а саме 05.05.2022 року було оформлено Акт про примусове відчуження майна, який було складено військовою частиною НОМЕР_1 Західного оперативно - територіального об`єднання Національної гвардії України та погоджено Чернівецькою РВА в особі: командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно - територіального об`єднання НГУ полковника ОСОБА_2 . Примусово відчужено автомобіль марки TOYOTA TUNDRA, (VIN: НОМЕР_3 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 ., власником якого є ОСОБА_1 .

При цьому, зауважує, що у вказаному наказі та акті, VIN-код автомобіля вказано 5TBDV58l4S466169. Однак дійсним VIN-кодом автомобіля є 5TBDV58l47S466169. Тобто, відповідачем допущено грубу помилку (пропущено цифру 7 у VIN-коді транспортного засобу).

У свою чергу, згідно п. 2 та 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17.05.2012 року за № 4765-VI, про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. В акті зазначаються зокрема відомості про власника (власників) майна: для фізичних осіб - прізвище, ім`я, по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; опис майна, достатній для його ідентифікації - для рухомого майна - відомості про реєстраційний номер транспортного засобу, марку, модель, номер шасі, рік випуску та інші реєстраційні дані.

Разом з тим, Акт про примусове відчуження майна від 05.05.2022 року не містить інформації про місце постійного проживання та ідентифікаційний код позивача у справі, як і не містить інформації про номер шасі та рік випуску спірного транспортного засобу.

Відтак, примусове відчуження транспортного засобу, марки TOYOTA TUNDRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно Акту про примусове відчуження майна від 05.05.2022 року, який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 відбулось на підставі незаконних дій відповідача, який заволодів спірним транспортним засобом без відповідної правової підстави.

Більше того, згідно листа ТСЦ МВС№ 7343 від 28.10.2022 року за № 31/24/678-13-2022, гр. ОСОБА_1 , станом на 28.10.2022 року є власником вищевказаного транспортного засобу, а його перереєстрація за відповідачем є неможливою у зв`язку із допущеними порушеннями при складанні Акту про примусове відчуження майна від 05.05.2022 року.

Враховуючи вищенаведені обставини, просить визнати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України № 107 від 03.05.2022 року «Про примусове відчуження майна» незаконним та витребувати із володіння ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України на його користь автомобіль TOYOTA TUNDRA, (VIN: НОМЕР_4 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 ., та оригінал свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 .

Відповідач надіслав до суду відзив на позов у якому зазначає, що у зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та станом на сьогоднішній день не припинено.

Зазначає, що статтею 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України віл 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, іцо необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Зокрема, пунктом 4 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», визначено, що військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такий захід правового режиму воєнного стану, як примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Статтею 3 Закону України №4765-VI визначено, що примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості.

03 травня 2022 року, наказом командира військової частини НОМЕР_1 Про примусове відчуження майна від 03.05.2022 року №107, який погоджено начальником Чернівецької районної адміністрації здійснено примусове відчуження для потреб Національної гвардії України із володіння територіальних підрозділів поліції в Чернівецькому районі майно, а саме транспортний засіб, марки TOYOTA TUNDRA, реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер шасі НОМЕР_7 . Про здійснення примусового відчуження зазначеного майна складено, акт про примусове відчуження майна, копію яких вручено власнику даного майна - ОСОБА_1 .

У подальшому, даний автомобіль прийнято на облік та введено в штат автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 , де він використовується.

Нормативними актами передбачено, що право вимоги щодо повернення примусового відчуженого майна, так само як і право компенсації за майно або право вимагати взамін надання йому іншого майна, якщо це можливо виникає тільки після скасування правового режиму воєнного стану. На даний час в Україні діє правовий режим воєнного стану, який не скасований, а отже звернення із позовом до суду з вимогою про повернення примусово відчуженого майна є передчасним.

Отже, примусове відчуження майна - транспортного засобу, марки TOYOTA TUNDRA, д.р.н НОМЕР_6 , відбулося в умовах правового режиму воєнного стану та відповідно до вимог статей 41, 64 Конституції України, та вимог чинного законодавства України, яке регламентує правовідносини щодо примусового відчуження майна в умовах воєнного стану та його подальшого відшкодування власнику, та використовується відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Крім того зазначає, що позивач у даній справі оскаржив рішення посадових осіб суб`єкта владних повноважень, вчинені при реалізації ними своїх владних управлінських функцій, а тому така позовна вимога підлягає розгляду адміністративним судом. Оскільки позовна вимога про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, пред`явлена позивачем в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до положень КАС України, вказаний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства та предметно підсудний окружному адміністративному суду.

Також звертає увагу на те, що Садгірським районним судом міста Чернівці здійснювався розгляд цивільної справи №724/1018/22 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа - Чернівецький науково-дослідний експертно- криміналістичний центр МВС України про захист порушених майнових прав, шляхом зобов`язання вчинення певних дій.

06.10.2022 року Садгірським районним судом міста Чернівці відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 . У подальшому, 24 листопада 2022 року Чернівецьким апеляційним судом постановлено ухвалу у вказаній справі, якою прийнято відмову ОСОБА_1 від даного позову, рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 06 жовтня 2022 року визнано нечинним, провадження у справі закрито. Тобто, ОСОБА_1 вже звертався до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 з тих самих підстав, які викладені ним у даному позові.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задовленні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача надіслав до суду письмові пояснення у яких зазначає, що процедура примусового відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану регулюється Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Відповідно до статті 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.

З огляду на це, районна державна адміністрація (районна військова адміністрація), діючи в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством, здійснила погодження наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України «Про примусове відчуження майна» від 03 травня 2022 року № 107, а саме транспортного засобу марки TOYOTA моделі TUNDRA із державним номерним знаком НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , у своїх діях будь-яких порушень не вбачає.

ІІ. Рух справи у суду, заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 24.07.2023 року позовна заява була прийнята до розгляду, справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 08.08.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Чернівецьку районну військову адміністрацію Чернівецької області.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 31.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд.

Суд вважає за необхідне вказати, що ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24.04.2023 року на автомобіль марки «TOYOTA TUNDRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 було накладено арешт, шляхом заборони користування ним та передачі в розпорядження іншим особам.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позові, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини.

Судом встановлено, що 01.05.2022 року поліцейським СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Нікітоя О.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451338 від 01.05.2022 року, у відповідності до якого 01.05.2022 року о 22:50 годині в с. Колінківці, Чернівецького району, ОСОБА_1 (далі - Позивач), керував т/з марки ТОЙОТА ТУНДРА, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови), на вимогу пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в законному порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується копією відповідного протоколу.

02.05.2022 року о 11:40 год, інспектором СРПП ВП № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції ГУНП в Чернівецькій області Бабан C.B., було складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, у відповідності до якого належний ОСОБА_1 транспортний засіб TOYOTA TUNDRA, д.н.з. НОМЕР_2 , було затримано та поміщено на зберігання на стоянку м. Новоселиця, вул. 28 Червня, 7, Чернівецька область. Огляд та тимчасове затримання здійснено у порядку ч. 1 ст. 130 КупАП.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України № 107 від 03.05.2022 року «Про примусове відчуження майна» здійснено примусове відчуження для потреб Національної гвардії України, із володіння територіальних підрозділів поліції ГУ НП в Чернівецькому районі, майно транспортний засіб марки TOYOTA TUNDRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 .

03.05.2022 року, на підставі командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України № 107 від 03.05.2022 року «Про примусове відчуження майна», погодженого із начальником Чернівецької районної військової адміністрації, було складено Акт про примусове відчуження майна, а саме транспортного засобу, марки TOYOTA TUNDRA, (VIN: НОМЕР_3 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 (на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 ). Місцезнаходження автомобіля вказано по АДРЕСА_2 . За результатами оцінки (висновку про вартість майна від 03.05.2022 року), визначено ринкову вартість автомобіля, яке склала 394 708,29 гривень. Вказаний акт був підписаний власником транспортного засобу ОСОБА_1 . Датою вручення акту вказано 05.05.2022 року. Не вказано достатні відомості вказано помилковий код.

Згідно з актом технічного стану № 64 від 03.05.2022 року, при ознайомленні із документами та огляді легкового пікапа «Тойота тундра», д.н.з. НОМЕР_2 було встановлено номер шасі автомобіля - 5TBDV5814S466169, рік випуску 2007. Запропоновано передати автомобіль у НГ України. У графі «Здав» міститься підпис ОСОБА_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України № 133 від 12.05.2022 року автомобіль «Тойота тундра», в/н НОМЕР_8 , 2007 року випуску, шасі НОМЕР_3 , який надійшов до військової частини, було введено в дію, за технікою закріплено водіїв.

У подальшому, а саме 31.10.2022 року оформлено паспорт машини № НОМЕР_9 , де зазначено її тип, марка і модель, рік випуску та № шасі. При цьому було внесено виправлення у записі номера шасі НОМЕР_3 , додано цифру «7» перед літерою «S». Оформлено також і технічний талон відповідного зразку.

Разом із тим варто вказати, що згідно листа ТСЦ МВС№ 31/24/678-13-2022 від 28.10.2022 року, згідно облікових даних Єдиного державного реєстру МВС України станом на 28.10.2022 року, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу, марки TOYOTA TUNDRA, ідентифікатор (VIN) - НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 , видане ТСЦ № 7343 від 22.09.2021 року.

Оцінивши досліджені докази, судом встановлено, що ідентифікатор (VIN) вказаного автомобіля, зазначений у наказі командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України № 107 від 03.05.2022 року «Про примусове відчуження майна» та наказі № 133 від 12.05.2022 року, акті про примусове відчуження майна від 03.05.2022 року, акті технічного стану № 64 від 03.05.2022 року, як: «5TBDV5814S466169», є некоректним, не відповідає дійсному, оскільки у ньому не міститься достатня кількість цифр. Правильним ж його ідентифікатором (VIN) є - НОМЕР_4 .

Крім того, як це встановлено із листа РСЦ ГСЦ МВС України в Чернівецькій області від 17.08.2023 року, станом на 16.08.2023 року, автомобіль із ДНЗ НОМЕР_8 не зареєстрований. Натомість автомобіль TOYOTA TUNDRA, д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_1 отже перебуває у його власності.

Із акту державного виконавця від 07.08.2023 року встановлено, що вищевказаний автомобіль TOYOTA TUNDRA, знаходиться на території ВЧ НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що у 2022 році ОСОБА_1 звертався до Садгірського районного суду м. Чернівці із позовом до ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України та Чернівецького НДЕКЦ МВС України у Чернівецькій області, у якому заперечував проти оцінки транспортного засобу, вважав визначену вартість автомобіля значно заниженою, просив зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити відшкодування вартості примусово відчуженого відповідно до Акту примусового відчуження майна від 03.05.2022 року, а саме автомобіля марки «Toyota» моделі «Tundra», відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу, складеного ПП «Гранд Ю.М.» від 31.05.2022 року. Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці йому було відмовлено у задоволенні позову.

У подальшому, ухвалою Чернівецького апеляційного суду м від 24.11.2022 року у вищевказаній справі було прийнято відмову ОСОБА_1 від позову. Вищевказане рішення визнано нечинним, провадження у справі закрито.

У відзиві на позов позивач вказувє, що ОСОБА_1 вже звертався з позовом до військової частини НОМЕР_1 , проте у його задоволені було відмовлено, провадження у справі закрито, а тому позивач вичерпав свої процесуальні можливості щодо захисту порушеного права та не може повторно звертатись до суду із позовом до ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Судом може бути констатовано, що такі посилання представника позивача є хибними та не можуть бути взяті до уваги при вирішенні даної справи оскільки встановлено, що ОСОБА_1 , у попередньому випадку, звертався до суду з інших підстав, аніж витребування майна з чужого незаконного володіння, тобто предмет і підстави позову у двох випадках відрізняються між собою. Сам факт повторного звернення до суду до того ж самого відповідача, однак із різних підстав та з іншим предметом позову, не може свідчити про ідентичність спорів, а як наслідок не тягне за собою неможливість розгляду справи у другому випадку чи необхідність відмови у задоволенні позову з подібних підстав.

Крім того, було встановлено, що постановою Чернівецького апеляційного суду від 29.07.2022 року у справі № 724/966/22 постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 27.06.2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП було скасовано, а провадження у справі закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 11.08.2023 року було встановлено, що внаслідок дій неправомірного характеру з боку уповноважених осіб Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області щодо ініціювання та здійснення провадження у справі (складання протоколу) про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , останньому було завдано моральної шкоди у розмірі 7000,00 гривень. Крім того, ОСОБА_1 завдано матеріальної шкоди у розмірі 10000,00 гривень, які він поніс у зв`язку із розглядом справи про адміністративне правопорушення (витрати на професійну правничу допомогу). Вказаний розмір шкоди було стягнуто із державного бюджету України на користь ОСОБА_1 .

Окрім цього було встановлено, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2023 року, було скасовано рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року скасувати, визнано протиправними дії Відділення поліції № 6 (м. Новоселиця) Чернівецького районного управління поліції Головного управління поліції в Чернівецькій області щодо складання Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 02 травня 2022 року, яким транспортний засіб Тoyota Tundra, д.н.з. НОМЕР_2 затримано та поміщено на зберігання на стоянку вул. 28 Червня, 7, м. Новоселиця, Чернівецька область.

V. Норми права, які застосував суд та мотиви з яких виходив суд вирішуючи питання про визнання незаконним наказу та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатом своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, визначених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

За положеннями ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч.3 ст. 321 Цивільного кодексу України примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦК Українив умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості.

Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України 24 лютого 2022 року, в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який наразі триває.

Згідно з п.3 Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст.30-34,28,39,41-44,53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною 1 статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану`воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За визначенням ч.1 ст.3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», військовим командуванням, якому згідно з цим законом надається право разом з органами виконавчої влади, військовими адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати заходи правового режиму воєнного стану, є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Військове командування, в межах повноважень, визначених цим законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану (ч. 2ст. 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ ЗаконуУкраїни «Про правовий режим воєнного стану», в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, заходи правового режиму воєнного стану, зокрема примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка (п.4).

Механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану визначає Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Як в доктрині приватного права, так і в судовій практиці усталеним є підхід, що:

під реквізицією варто розуміти примусове оплатне відчуження майна державою у власника при існуванні надзвичайних обставин на підставі та в порядку, встановленому законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості або без такого. Метою реквізиції є усунення або запобігання тим наслідкам, що виникли або можуть виникнути, наступити через стихійне лихо, аварію, епідемію, епізоотію, воєнний або надзвичайний стан та за інших надзвичайних обставин;

реквізиція застосовується за надзвичайних обставин, які вимагають негайних дій, вона провадиться в позасудовому (адміністративному) порядку за рішенням органів державної влади. Адміністративний порядок реквізиції майна у власника обумовлений необхідністю швидкої реакції від органів державної влади на надзвичайні обставини. Норми, що регулюють реквізицію, спрямовані на вирішення колізії публічного інтересу та цивільного права (зокрема, права власності, інших цивільних прав), розв`язання якої відбувається на користь публічного інтересу.

За визначенням ч.1 ст.1 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, примусове відчуження майна це позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

Примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості (ст.3 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»).

Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта (ч.3 ст.7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» складається акт про примусове відчуження або вилучення майна відповідного зразка, затвердженого КМУ від 31.10.2012 № 988.

Також, ст. 7 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» передбачені вимоги до акта про примусове відчуження або вилучення майна.

Так, про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. В акті зазначаються: 1) назва військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення; 2) відомості про власника (власників) майна: для юридичних осіб - повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код; для фізичних осіб - прізвище, ім`я, по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, крім осіб, які з релігійних або інших переконань відмовилися від ідентифікаційного номера, про що мають відповідну відмітку у паспорті; 3) відомості про документ, що встановлює право власності на майно (у разі наявності); 4) опис майна, достатній для його ідентифікації. Для нерухомого майна - відомості про місцезнаходження (адреса), для рухомого майна (наземні, водні та повітряні транспортні засоби) - відомості про реєстраційний номер транспортного засобу, марку, модель, номер шасі, рік випуску та інші реєстраційні дані; 5) сума виплачених коштів (у разі попереднього повного відшкодування вартості майна). Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзичайного стану" у разі примусового відчуження майна до акту додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв"язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження.

Стаття 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» встановлює, що відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим з відповідною військовою адміністрацією.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України Про правовий режим воєнного стану, військовим командуванням є: Головнокомандувач Збройних Сил України, Командувач об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачі видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командувачі (начальники) органів військового управління, командири з`єднань, військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Варто зазначити, що з метою захисту прав громадян, примусове відчуження майна має виключно оплатний характер, зокрема, згідно статті 9 Закону, фізичні особи, у яких відчужені транспортні засоби для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану мають право на відшкодування вартості такого майна.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону, компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного стану з наступним повним відшкодуванням його вартості здійснюється протягом п`яти наступних бюджетних періодів після скасування правового режиму воєнного стану.

Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2012 року № 998(далі - КМУ № 998) затверджено Порядок розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Постановою КМУ № 998 встановлено механізм прийняття, розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Зокрема, пунктом 3 Постанови КМУ № 998 передбачено, що заява про виплату наступної повної компенсації за примусово відчужене майно приймається, обліковується і розглядається за місцем відчуження майна, в умовах правового режиму воєнного стану територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, стаття 11 ЗУ «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» встановлює, що для отримання наступної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного стану майно, його колишній власник або уповноважена ним особа після скасування правового режиму воєнного стану звертається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місце відчуження майна із заявою, до якої додаються акт і документ, що містить висновок про вартість майна.

Питання повернення примусово відчуженого майна повністю врегульовано статтею 12 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

Як вбачається з означеної статті, у разі, якщо після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану майно, яке було примусово відчужене, збереглося, а колишній власник або уповноважена ним особа наполягає на поверненні майна, таке повернення здійснюється в судовому порядку.

Підставою для повернення майна є рішення суду, яке набрало законної сили. У разі повернення майна особі у неї поновлюється право власності на це майно. Одночасно особа зобов`язується повернути грошову суму, яка була нею одержана у зв`язку з відчуженням майна, з вирахуванням розумної плати за використання цього майна. Колишній власник майна, яке було примусово відчужене, може вимагати взамін надання йому іншого майна, якщо це можливо.

Повернення майна є правовим наслідком припинення надзвичайних обставин, які стали підставою для його примусового відчуження. Право вимагати повернення майна обумовлюється наявністю в особи статусу «колишнього» власника. За допомогою такої конструкції законодавець створює передумови для охорони інтересів приватних осіб.

Повернення майна можливе за умови припинення надзвичайних обставин, тобто стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії, воєнного або надзвичайного стану та ін., збереження майна, заявлення власником позовної вимоги про його повернення до органу, що проводив його реквізицію або якому передано відповідне майно, встановлення можливості повернення.

Законом передбачено, що право особи звертатись до суду з вимогою щодо повернення примусово відчуженого майна обумовлене припиненням існування надзвичайної обставини, яка стала підставою для такого відчуження за умови збереження такого майна.

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З аналізу вищенаведених положень матеріального закону слідує, що обов`язковою умовою для витребування власником майна з чужого незаконного володіння є відсутність правової підстави для вибуття такого майна від власника.

VI. Оцінка та висновки суду за результатами розгляду справи.

Отже було встановлено, що 01.05.2022 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем TOYOTA TUNDRA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції. Після цього, щодо ОСОБА_1 було складено протокол у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. У подальшому, вказаний автомобіль було затримано та поміщено на зберігання до спец майданчика, про що 02.05.2022 року складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу. Наступного дня, а саме 03.05.2022 року, на підставі наказу № 107 командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України Наказу, було складено акт, погоджений із Чернівецькою районною військовою адміністрацією, про примусове відчуження вказаного автомобіля. У подальшому, транспортний засіб було введено в дію, за технікою закріплено водіїв, присвоєно номер.

Разом із тим, постановою суду апеляційної інстанції, справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 щодо ОСОБА_1 було закрито у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Після цього, ОСОБА_1 ініціював два судових провадження, наслідком яких стало ухвалення судових рішень, якими стягнуто із держави на його користь матеріальну та моральну шкоди внаслідок протиправних дій працівників поліції, а також визнано неправомірними дії працівників поліції щодо складання акту огляду та тимчасового затримання вказаного транспортного засобу. Позивач вважає, що саме внаслідок таких незаконних дій працівників поліції, що підтверджено судовими рішеннями, було порушено його право власності на вказаний автомобіль. Такі дії працівників поліції перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із примусовим відчуженням його транспортного засобу, адже потягнули за собою вчинення подальших дій щодо його майна, які призвели до вибуття автомобіля із його мирного володіння. Разом із тим, на переконання суду, подібні посилання позивача є хибними.

Трактуючи пояснення позивача можна дійти висновку, що на його переконання, примусове відчуження майна стало можливим виключно з підстав незаконної діяльності працівників поліції, які протиправно вилучили транспортний засіб внаслідок його зупинення та ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення. За таких умов, у стороннього спостерігача може скластись думка, що підставою для вилучення автомобіля є наявність у діях водія ознак адміністративного правопорушення та наявність підстав для зупинки транспортного засобу. У випадку ж, коли особа не порушувала вимог ПДР України, КУпАП, чи інших нормативних актів, чи дії працівників поліції у рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення є незаконними, майно вилучатись не повинно, а примусово вилучене підлягає безумовному поверненню у зв`язку із протиправністю первинних дій уповноважених осіб Національної Поліції за принципом «плодів отруйного дерева».

Разом із тим варто зауважити, що огляд та тимчасове затримання транспортного засобу, були застосовані працівниками поліції у якості заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення (застосування яких врегульовано главою 20 КУпАП) та не пов`язаний із примусовим відчуженням майна під час дії військового стану. Такі поняття та дії як затримання транспортного засобу під час провадження у справах про адміністративні правопорушення та примусове відчуження майна під час дії військового стану є несуміжними, категорично та принципово різними за своєю суттю, випливають із різного законодавчого регулювання. Відтак, визнання незаконною дій працівників поліції по застосування заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення ніяким чином не впливає на законність дій інших уповноважених осіб по примусовому відчуженню майна. Такі обставини не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку.

Примусове відчуження майна не є різновидом відповідальності чи забезпечення провадження за будь-які правопорушення, а є виключно одним із заходів правового режиму воєнного стану, що реалізується військовим командуванням задля забезпечення оборони нашої держави.

Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З аналізу вищенаведених положень матеріального закону слідує, що обов`язковою умовою для витребування власником майна з чужого незаконного володіння є відсутність правової підстави для вибуття такого майна від власника.

Примусове відчуження майна в умовах воєнного стану не є тотожним розпоряджанню власником належним йому майном. Відтак рішення про перехід згаданого транспортного засобу у державну власність приймалось не власником майна, а військовим командуванням за погодженням із місцевою військовою адміністрацією в умовах правового режиму воєнного стану.

Так, питання примусового відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану врегульовано спеціальним законодавством, наведеним вище, яке жодним чином не обмежує види майна, яке може бути примусово відчужене у приватних осіб чи обставини, за яких воно може бути вилучено. Відтак правові підстави для вибуття майна від власника (позивача) існували, а тому підстав стверджувати про незаконність наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про примусове відчуження майна немає.

Крім того, позивач стверджує про недоліки, які містяться у акті про примусове відчуження майна, а саме те, що у ньому не зазначено обов`язкових відомостей, як того вимагає Закон, а саме постійне місце проживання позивача, його ідентифікаційний номер у ДРФОПП, номер шасі транспортного засобу його рік випуску. Крім того наголошує, що у оскаржуваному наказі та інших письмових документах міститься помилка у написанні номеру шасі, а саме пропущено одну цифру, що виключає законність акту та наказу.

Відхиляючи такі доводи, суд бере до уваги правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, відповідно до якої обґрунтовано, що формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

У даному випадку, відсутність у акті вказаних позивачем відомостей не може змінити суті прийнятого рішення. Крім того такі недоліки та не точності можуть бути виправлені у встановлений спосіб. Отже, саме по собі порушення процедури заповнення акта та наказу не породжує правових наслідків для його дійсності.

Крім того варто зауважити, що питання щодо вартості примусово відчуженого майна було предметом розгляду цивільної справи, ОСОБА_1 відмовився від своїх позовних вимог, а отже спір вичерпано.

Варто також зауважити, що питання про повернення реквізованого майна також врегулювано вищенаведеними нормами Закону та може бути вирішено за умови припинення надзвичайних обставин, тобто воєнного стану за умови його збереження.

Відтак, судом може бути констатовано про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 , відсутності у оспорюваному Наказі ознак незаконності при його прийнятті, та відсутність підстав для витребування реквізованого майна із володіння відповідача. Як наслідок, судом не може бути констатовано про порушення права та/чи законного інтересу позивача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись, ст. 41, 68 Конституції України, ст.ст. 8, 1, 3 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ст.ст. 1, 3, 4, 7, 11, 12 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», ст.ст. 16, 321, 353, 387 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 77, 81-84, ч. 9 ст. 158, 264, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Західного оперативного територіального об`єднання Національної гвардії Укараїни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Чернівецька районна військова адміністрація Чернівецької області, про визнання незаконним наказу, витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити.

Арешт, шляхом заборони користування ним та передачі в розпорядження іншим особам, накладений ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 24.04.2023 року на автомобіль марки «TOYOTA TUNDRA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук