ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4128/24 Справа № 243/1359/23 Суддя у 1-й інстанції - Старовецький В. І. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.,

суддів: Бондар Я.М., Корчистої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/1359/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2023 року, ухваленого у складі судді Старовецького В.І. -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування.

Позов обґрунтувано тим, що вона є спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з виданим їй свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.07.2021 р., спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоодержаної пенсії за період з 01.03.2016 р. по 31.12.2020 р. у сумі 445337,42 гривень. 05 липня 2021 року вона, як спадкоємець померлого ОСОБА_2 , звернулася з заявою про виплату їй недоотриманої пенсії до Костянтинівського об`єднаного управління ПФУ, у якому на обліку знаходився спадкодавець, разом із заявою нею було подано документи, які підтверджували її право на отримання пенсії. Жодної відповіді вона так і не отримала. 10 лютого 2023 року вона звернулася до відповідача з вимогою виплатити належні їй 445 337,42 грн. Однак з наданого листа відповідача від 17.02.2023 р., недоодержана ОСОБА_2 пенсія має сплачуватися відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і складає лише 298 471,39 грн. Вважає таке перерахування пенсії відповідачем безпідставним.

Просила суд визнати незаконною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати їй недоотриманої ОСОБА_2 пенсії у сумі 445 337,42 грн., стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на її користь 445 337,42 грн.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково визнано незаконною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати недоотриманої ОСОБА_2 пенсії ОСОБА_1 .

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом в розмірі 444 805 гривень 24 копійок.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при нарахуванні недоотриманої пенсії за минулий час померлого пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб, органи Пенсійного фонду України застосовують норми пункту 1 статті 46 Закону України № 1058, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами.

З березня 2016 року виплата пенсії ОСОБА_2 припинена на підставі ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 №1706. З 01.03.2016 року ОСОБА_2 особисто до територіальних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій області за поновленням виплати пенсії не звертався. Пенсійна справа знята з обліку 01.01.2021 у зв`язку зі смертю пенсіонера 20.12.2020.

Відповідачем було проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058 та у квітні 2021 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 317381,70 грн. За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 05.07.2021 із заявою №3066 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась Позивачка. За результатом розгляду наданих документів проведено нарахування суми недоотриманої пенсії в розмірі 298471,39 грн за період з 04.07.2018 по 31.12.2020 . Протягом 2022 року відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в листопаді в розмірі 530,00 грн та в грудні 2022 року в розмірі 2,18 грн. Залишок пенсійних виплат за минулий період станом на січень 2023 складає 297939,21 грн. Нараховані суми недоотриманої пенсії за період з 04.07.2018 по 31.12.2020 обліковані Головним управлінням та будуть включені до переліку отримувачів станом на 1 січня 2023 року. Пенсія за період з 01.03.2016 по 03.07.2018 не була сплачена у зв`язку з тим, що були відсутні підстави згідно із частиною 1 статті 46 Закону № 1058, що помилково не було враховано судом 1 інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підстав повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , є спадкоємцем за законом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєвим О.В. від 01.07.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №3-232 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1953 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його племінниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з нарахованої, але недоотриманої пенсії в сумі 445337,42 грн., за період з 01.03.2016 року по 31.12.2020 року, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» станом на 29.04.2021 року складають 317381,70 грн., належної померлому на підставі листа Костянтинівсько Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області №0577-05-8/9835 від 29.04.2021 року.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.02.2023р., недоотримана ОСОБА_2 пенсія має сплачуватися відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і складає 298471,39 грн. за період з 04.07.2018 по 31.12.2020.

Протягом 2022 року відповідно до Порядку № 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в листопаді - в розмірі 530,00 грн. та в грудні 2022 року в розмірі 2,18 грн. Залишок пенсійних виплат за минулий період станом на січень 2023 складає 297939,21 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком та зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.ст.1216, 1217, 1218, ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(надалі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другійстатті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч.ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року по справі № 750/8819/19, від 23 вересня 2020 року по справі № 428/6685/19, від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20.

Апеляційний суд також зазначає, що не охоплення свідоцтвом всієї суми, яка не була виплачена померлому за життя, не є підставою для відмови спадкоємцю в задоволенні позову, адже, прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєвим О.В. від 01.07.2021 року та зареєстрованого в реєстрі за № 3-232 слідує, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1953 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є його племінниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина на яку видане свідоцтво складається з нарахованої, але недоотриманої пенсії в сумі 445337,42 грн., за період з 01.03.2016 року по 31.12.2020 року у сумі 445 337, 42 грн. нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отимав своєчасно, відповідно до ч.1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, складать 317 381,70 грн. належної померлому на підставі листа Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької бласті № 0577-05-8/9835 від 29.04.2021 року.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач перешкоджає реалізації права позивача, як власника спадкогового майна - недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 , та стягнення з відповідача недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 по 31.12.2020 у сумі 445337,42 грн., з урахуванням вже проведених відповідачем на користь ОСОБА_1 виплат на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в листопаді 2022 року 530,00 грн.; в грудні 2022 року 2,18 грн.в розмірі 444805,24 ( 445337,42-530-2,18) гривень.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на положення статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма регулює отримання недоотриманої пенсії з вини пенсіонера, а в даному випадку між сторонами виникли правовідносини стосовно отримання нарахованої, але неодержаної пенсії померлого пенсіонера в порядку спадкування. Сума недоотриманої пенсії змінила свій правовий статус і є вже не пенсією, недоотриманою пенсіонером, а коштами, які увійшли до складу спадщини і подальше правове регулювання переходу права на ці кошти іншим особам регулюються нормами ЦК України про спадкові відносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2023 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складений 18.04.2024

Головуючий суддя: О.В. Агєєв