ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4032/24 Справа № 210/3888/22 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Городничої В.С., Лопатіної М.Ю.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській про встановлення факту проживання із померлим однією сім`єю за однією адресою на день смерті,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 трагічно загинув її син ОСОБА_2 .

Після його загибелі вона звернулася до Криворізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровської області з питанням призначення їй одноразової допомоги на сім`ю, у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на ТОВ «Екоспецтранс».

Листом від 26 вересня 2022 року Криворізького відділення їй повідомлено про відсутність законних підстав для призначення виплат на сім`ю, при цьому вирішення питання призначення одноразових виплат на сім`ю можливе після надання рішення судового органу про встановлення факту проживання однією сім`єю.

За таких обставин, вимушена звернутися до суду та просити встановити факт постійного проживання однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 з серпня 2016 року до 02 серпня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано недоведеністю належними та допустимими доказами факту постійного проживання однією сім`єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у період з серпня 2016 року до 02 серпня 2022 року за однією адресою.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що було ухвалено внаслідок неповного з`ясування обставин у справі. Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги, що на підтвердження заявлених вимог надано належний та допустимий доказ проживання із сином, а саме акт, складений мешканцями будинку АДРЕСА_1 , які підтвердили спільне проживання з померлим та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заявлених позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 є матір`ю померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

29 вересня 2022 року Криворізьким відділенням управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на заяву ОСОБА_1 з питань призначення одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в наслідок нещасного випадку на ТОВ «Екоспецтранс» повідомлено, що її реєстрація місця проживання не співпадає з місцем реєстрації місця проживання померлого, отже, відсутні підстави для призначення такої виплати.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

Відповідно до копії паспорта, місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , натомість згідно з відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, станом на 02 серпня 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрован ОСОБА_2 з 25 січня 2001 року.

Згідно наданої довідки про доходи № 8744 7577 5779 1180 пенсіонер ОСОБА_1 перебуває на обліку Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком.

07 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Третьої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_2 .

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно із ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров?я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов?язкове державне соціальне страхування, Закону від 23 вересня 1999 року № 1105 - XIV „Про загальнообов?язкове соціальне страхування", Закону від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (в редакції Закону від 21 листопада 2002 року № 229-[V), Кодексу законів про працю України, а також законодавчих та інших нормативно правових актів у тій їх частині, що не суперечить Закону №1 105-XIV.

Відповідно до п.6 ст. 36 ЗУ „Про загально обов?язкове державне соціальне страхування" у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім?ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також дитину, яка народилася протягом не більше як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату».

Відповідно до п.7.2.2. Постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 22 грудня 2005 року № 83 "Про затвердження Порядку призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей) -«Право на отримання страхових виплат у заінтересованих осіб настає з дня смерті застрахованої особи, але не раніше дня виникнення права на їх виплату».

Відповідно до п.1 ст. 42 ЗУ „Про загально обов?язкове державне соціальне страхування" для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: 1.???акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; 2.???документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Фонд приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями у триденний строк з моменту звернення заявника: 1) копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого; 2) довідки житлово-експлуатаційно організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду; 3) довідки житлово-експлуатаційної організація за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім`і померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли восьмирічного віку; 4) довідки навчального закладу про те, що член сім?ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди навчається за денною формою навчання; 5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім?ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Як передбачено ст. 44 Закону Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідне рішення у десятиденний строк не враховуючи для надходження зазначених документів. Рішення оформлюється постановою в які зазначаються дані про особі, які мають право на виплати, розміри виплат або обгрунтування відмови у виплатах.

При наданні 26 вересня 2022 року копій документів до Фонду, позивачем не було надано довідки про склад сім?ї померлого, а тому 29 вересня 2022 року надані документи були повернуті.

Відповідно до відомостей Реєстру Криворізької міської територіальної громади № 6225 та № 6224 від 22 вересня 2022 року місце проживання позивача зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 померлого її сина ОСОБА_2 по АДРЕСА_4 .

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII : - Страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випалку. Страхові виплати склалаються із: 1.???страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; 2.???страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потертілому (членам його сім?ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3.???страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4.???страхових витрат на медичну та соцальну допомогу.

Відповідно до ст. 41 Закону України « Про загальнообов?язкове державне соціальне страхування» від 28 грудня 2014 року № 77 - VIII - « У разі смерті потерпілого право на одержання шомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1.??? діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років; 2.??? особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", якщо вони не працюють; 3.???інваліди члени сім?ї потерпілого на час інвалідності; 4.???неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов?язаний виплачувати аліменти; 5.???непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім?ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Відповідно до п. 5.1 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат застрахованим особам (членам їх сімей)» затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від 19 липня 2018 р. № 11 ( зі змінами, що внесені постановою правління Фонду від 25.02.2021 №7) у разі смерті потерпілого для розгляду питання про призначеня розглядається за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, цього Порядку, і приймають відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження останнього документа.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Так, постійне проживання позивача разом з померлим не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим були повернуті.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що позивач не надала належних та допустимих доказів у розумінні вимог чинного законодавства на підтвердження факту проживання однією сім`єю з померлим сином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши зміст рішення суду першої інстанції з точки зору застосування норм права, які стали підставою для позову по суті, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене рішення відповідно до встановлених ним обставин на підставі наявних доказів, які мають індивідуальний характер. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінку наявному у матеріалах справи акту, складеного належними чином та підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_1 , які підтвердили постійне проживання померлого сина разом із матір`ю - позивачем у справі, та є належним та допустимим доказом на підтвердження заявлених позовних вимог, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наданий акт не є беззаперечним доказом, який би підтверджував факт постійного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства та перебування її на утриманні померлого сина. Судом надано на ці доводи вичерпну відповідь та вказаний довід суперечить наявним в матеріалах справи іншим доказам. Інших доказів на підтвердження факту проживання однією сім`єю матеріали справи не містять, а тому є безпідставними.

Отже, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі та правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та застосував норми права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 141 ЦПК України, судові витрати, у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 31 січня 2024 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.Ю. Лопатіна