Справа №760/6429/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , третя особа Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення порядку володіння та користування спадковим майном та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання об`єктом спільної сумісної власності транспортних засобів, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визначення порядку володіння та користування спадковим майном.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з вересня 2004 року перебувала у шлюбі зі ОСОБА_9 , від якого у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб зі ОСОБА_9 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17 грудня 2008 року. У зв`язку з цим, вона змінила прізвище на « ОСОБА_10 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 жовтня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на:

- автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18 червня 2009 року;

- автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зареєстрований 05 грудня 2009 року на ім`я ОСОБА_9 на підставі облікової картки приватного АМТ, виданої Управлінням УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 19 червня 2015 року.

23 січня 2015 року вона як законний представник свого сина ОСОБА_1 , який є спадкоємцем І черги за законом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9 .

Крім неї спадщину прийняли спадкоємці І черги за законом: мати померлого - ОСОБА_7 , сини померлого - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/4 частині кожний.

09 лютого 2016 року в П`ятій Київській державній нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я свого сина ОСОБА_1 . У свідоцтві зазначена вартість цього автомобіля - 197000 гривень. Таким чином, вартість 1/4 частини автомобіля складає 49250 гривень.

03 березня 2016 року в П`ятій Київській державній нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я свого сина ОСОБА_1 . У свідоцтві зазначена вартість цього автомобіля - 447315 гривень. Таким чином, вартість 1/4 частини автомобіля складає 111828 гривень 74 копійок.

З огляду на наведене, вартість 1/4 частки в спадковому майні ОСОБА_1 становить 161078 гривень 75 копійок.

Відповідачі після отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані автомобілі забрали їх собі та лишили її неповнолітнього сина права володіння та користування спадковим майном.

Просить суд ухвалити рішення, яким визначити порядок користування спадковим майном - автомобілями марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та виділити у володіння та користування:

- ОСОБА_1 - автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 квітня 2016 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року відмовлено у прийнятті до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_8 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 в частині визнання об`єктом спільної сумісної власності майна - житлового будинку та земельної ділянки. Прийнято до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_8 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання об`єктом спільної сумісної власності транспортних засобів, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом.

З зустрічного позову вбачається, що починаючи з 18 грудня 2008 року по жовтень 2014 року (до дня смерті) ОСОБА_8 проживала однією сім`єю зі ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_5 . ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та всі витрати, пов`язані з його похованням, понесла ОСОБА_8 . За час спільного проживання за спільні кошти вона зі ОСОБА_9 разом придбали: у червні 2009 року - автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у грудні 2009 року - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вважає, що 19 лютого 2016 року та 03 березня 2016 року державним нотаріусом було протиправно видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину зазначених автомобілів.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у період з 18 грудня 2008 року по жовтень 2014 року;

- визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 автомобілі марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , видане ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 76-83).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 березня 2018 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2018 року заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року зупинено провадження у справі до визначення правонаступника ОСОБА_8 , що вибула із процесу у зв`язку зі смертю.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2020 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 липня 2021 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_8 - ОСОБА_4 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2021 року зупинено провадження у справі до визначення правонаступника ОСОБА_7 , що вибула із процесу у зв`язку зі смертю.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2023 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_7 - ОСОБА_2 .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2024 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Представник ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову та підтримав викладене у зустрічній позовній заяві у новій редакції (т. 4, а.с. 3-10). Зазначив, що заочним рішенням місцевого суду Жовтневого району м. Харкова від 01 жовтня 2008 року розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 . З тексту зазначеного рішення вбачається, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з січня 2007 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На теперішній час сторони фактично мають інші сім`ї. У результаті спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_5 . Крім того, підтвердженням їх спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 є довідка КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центру обслуговування споживачів № 2 від 26 листопада 2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_9 був зареєстрований та проживав за цією адресою з 12 травня 2009 року до дня смерті, а також витяг з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні від 21 жовтня 2020 року, де вказано, що ОСОБА_8 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 05 серпня 1997 року та була знята з реєстрації 06 грудня 2019 року. Саме у період їх спільного проживання були придбані спірні автомобілі.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у період з 18 грудня 2008 року по 02 жовтня 2014 року;

- визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 автомобілі марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року № 8-76 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року № 8-78 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_5 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 2016 року № 8-160 на 1/4 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , видане ОСОБА_1 .

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 (26 червня 2023 року став повнолітнім) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (т. 4, а.с. 39).

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Треті особи Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко О.В. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

З заяви представника П`ятої Київської державної нотаріальної контори вбачається, що вона просить розглядати справу у її відсутність.

У матеріалах справи міститься відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 (т. 2, а.с. 111-114), з якого вбачається, що ОСОБА_9 був зареєстрований з 06 вересня 2005 року по 29 квітня 2009 року за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 та їх сином ОСОБА_1 . Після розірвання шлюбу 17 грудня 2008 року через деякий час вона та ОСОБА_9 відновили стосунки та продовжували перебувати у фактичних шлюбних відносинах до закінчення ним навчання в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті, тобто до початку 2010 року. ОСОБА_9 систематично приїжджав до неї та сина в м. Харків, приїжджаючи на сесії, та залишався проживати з ними. Останній піклувався про неї та сина, купував продукти харчування, подарунки. Зі слів ОСОБА_9 їй стало відомо, що він у червні 2009 року та у грудні 2009 року за свої особисті кошти придбав спірні автомобілі. Про ОСОБА_8 він ніколи не згадував. ОСОБА_9 ніколи не був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та як стало відомо зазначена квартира на праві власності належала матері ОСОБА_8 . Їй не відомо, де був зареєстрований ОСОБА_9 з травня 2009 року по 02 жовтня 2014 року. Твердження щодо понесення ОСОБА_8 всіх витрат на поховання ОСОБА_9 не відповідає дійсності, оскільки з відповіді КП «Київський крематорій» від 31 серпня 2016 року вбачається, що оплату ритуальних послуг здійснив ОСОБА_12 , який є чоловіком рідної сестри ОСОБА_9 .

З відзиву на первісний позов та на зустрічний позов ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 156-158) вбачається, що з 2007 року її син ОСОБА_9 вже не проживав разом з ОСОБА_6 . ОСОБА_9 їй говорив, що у 2007 році у ОСОБА_6 з`явився інший чоловік та у 2008 році остання звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з її сином. Станом на 2008 рік ОСОБА_9 мешкав у м. Києві зі своєю фактичною дружиною ОСОБА_8 та у них у березні 2009 року народився син ОСОБА_13 . Через довірливі стосунки із сином вона точно знала, він не відновлював шлюбні стосунки з ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_6 після розірвання шлюбу мешкала у Криму з іншим чоловіком та у 2010 році у неї народився син ОСОБА_14 від іншого чоловіка. Все майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_9 , було оформлене на останнього виключно після його розлучення з ОСОБА_6 та у період коли він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 . Зокрема, за час спільного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (у червні 2009 року та у грудні 2009 року) вони придбали спірні автомобілі. Просила відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити у повному обсязі зустрічний позов.

З відзиву на первісний позов та на зустрічний позов ОСОБА_3 (т. 2, а.с. 167) вбачається, що він просить відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити у повному обсязі зустрічний позов.

У матеріалах справи містяться відповіді на відзиви ОСОБА_6 , з яких вбачається, що остання підтримує вкладене у своєї відзиві на зустрічну позовну заяву, а вказані відзиви не містять доказів на обґрунтування викладених у них доводів.

Заслухавши пояснення представника відповідачів за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що з вересня 2004 року ОСОБА_15 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_9 , від якого у них народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 7).

Шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_9 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 17 грудня 2008 року (т. 1, а.с. 9).

ОСОБА_15 змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені (т. 1, а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 жовтня 2014 року (т. 1, а.с. 11).

23 січня 2015 року П`ятою Київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 56/2015 до майна померлого ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 2-85).

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина на:

- автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18 червня 2009 року;

- автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зареєстрований 05 грудня 2009 року на ім`я ОСОБА_9 на підставі облікової картки приватного АМТ, виданої Управлінням УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 19 червня 2015 року.

27 лютого 2015 року ОСОБА_6 як законний представник свого сина ОСОБА_1 , який є спадкоємцем І черги за законом, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 30).

Крім того, спадщину прийняли спадкоємці І черги за законом: мати померлого - ОСОБА_7 , сини померлого - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (т. 2, а.с. 3, 11, 27).

09 лютого 2016 року в П`ятій Київській державній нотаріальній конторі ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я свого сина ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 67).

03 березня 2016 року в П`ятій Київській державній нотаріальній конторі ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я свого сина ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 74).

З первісного позову вбачається, що відповідачі після отримання свідоцтв про право на спадщину за законом на вказані автомобілі забрали їх собі та лишили її неповнолітнього сина права володіння та користування спадковим майном.

Позивач за первісним позовом просить суд ухвалити рішення, яким визначити порядок користування спадковим майном - автомобілями марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та виділити у володіння та користування:

- ОСОБА_1 - автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

ОСОБА_8 , заперечуючи проти вимог первісного позову, звернулась до суду із зустрічним позовом, з якого вбачається, що починаючи з 18 грудня 2008 року по жовтень 2014 року (до дня смерті) ОСОБА_8 проживала однією сім`єю зі ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 89).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та всі витрати, пов`язані з його похованням, понесла ОСОБА_8 .

Із зустрічного позову встановлено, що за час спільного проживання за спільні кошти ОСОБА_8 зі ОСОБА_9 разом придбали: у червні 2009 року - автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у грудні 2009 року - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З урахуванням уточненої зустрічної позовної заяви просить суд ухвалити рішення, яким:

- встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у період з 18 грудня 2008 року по 02 жовтня 2014 року;

- визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 автомобілі марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року № 8-76 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року № 8-78 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_5 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 2016 року № 8-160 на 1/4 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , видане ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Сторона позивача за зустрічним позовом в якості підтвердження факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у період з 18 грудня 2008 року по 02 жовтня 2014 року посилається на письмові докази.

Заочним рішенням місцевого суду Жовтневого району м. Харкова від 01 жовтня 2008 року розірвано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 116).

З тексту зазначеного рішення вбачається, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з січня 2007 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На теперішній час сторони фактично мають інші сім`ї.

У відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 посилається на те, що після розірвання шлюбу 17 грудня 2008 року через деякий час вона та ОСОБА_9 відновили стосунки та продовжували перебувати у фактичних шлюбних відносинах до закінчення ним навчання в Харківському національному автомобільно-дорожньому університеті, тобто до початку 2010 року. ОСОБА_9 систематично приїжджав до неї та сина в м. Харків, приїжджаючи на сесії, та залишався проживати з ними. Останній піклувався про неї та сина, купував продукти харчування, подарунки.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження відновлення шлюбних стосунків з ОСОБА_9 . ОСОБА_6 суду не надано.

Крім того, факт відвідування ОСОБА_9 свого сина ОСОБА_1 у м. Харкові та купівлі ним продуктів харчування та подарунків є свідченням піклування батька про свого сина, а не підтвердженням відновлення шлюбних стосунків із ОСОБА_6 .

У результаті спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_9 та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 89).

ОСОБА_8 належала 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 січня 2000 року (т. 3, а.с. 96).

З витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні від 21 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_8 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 05 серпня 1997 року та була знята з реєстрації 06 грудня 2019 року (т. 3, а.с. 99).

Відповідно до довідки КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Центру обслуговування споживачів № 2 від 26 листопада 2014 року № 3112 ОСОБА_9 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 з 12 травня 2009 року до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2, а.с. 9).

Вбачається, що ОСОБА_9 проживав у квартирі, частина якої належала ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 у відзиві посилається на те, що твердження щодо понесення ОСОБА_8 всіх витрат на поховання ОСОБА_9 не відповідає дійсності, оскільки з відповіді КП «Київський крематорій» від 31 серпня 2016 року вбачається, що оплату ритуальних послуг здійснив ОСОБА_12 , який є чоловіком рідної сестри ОСОБА_9 .

Разом з тим, з вказаної відповіді вбачається, що ОСОБА_12 був замовником ритуальних послуг відповідно до договору-замовлення № 1.49072К на організацію та проведення поховання від 04 жовтня 2014 року (т. 2, а.с. 117).

Крім того, факт замовлення послуг з поховання ОСОБА_9 та їх оплати не підтверджує доводи ОСОБА_6 щодо відновлення їх шлюбних стосунків після розірвання шлюбу.

У матеріалах справи міститься відзив на первісний позов та на зустрічний позов ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 156-158), з якого вбачається, що з 2007 року її син ОСОБА_9 вже не проживав разом з ОСОБА_6 . ОСОБА_9 їй говорив, що у 2007 році у ОСОБА_6 з`явився інший чоловік та у 2008 році остання звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з її сином. Станом на 2008 рік ОСОБА_9 мешкав у м. Києві зі своєю фактичною дружиною ОСОБА_8 та у них у березні 2009 року народився син ОСОБА_13 . Через довірливі стосунки із сином вона точно знала, він не відновлював шлюбні стосунки з ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_6 після розірвання шлюбу мешкала у Криму з іншим чоловіком та у 2010 році у неї народився син ОСОБА_14 від іншого чоловіка. Все майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_9 , було оформлене на останнього виключно після його розлучення з ОСОБА_6 та у період коли він перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_8 . Зокрема, за час спільного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (у червні 2009 року та у грудні 2009 року) вони придбали спірні автомобілі.

Також, факт спільного проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 однією сім`єю визнає син померлого від першого шлюбу - ОСОБА_3 (т. 2, а.с. 167).

Оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу доведений належними та допустимими доказами. Разом з тим, стороною позивача за зустрічним позовом не доведено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали спільно проживати однією сім`єю саме з моменту розірвання шлюбу між ОСОБА_15 та ОСОБА_9 (18 грудня 2008 року).

За таких обставин, суд вважає за можливе встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 без реєстрації шлюбу з дня народження їх спільного сина ОСОБА_5 - 14 березня 2009 року та до дня смерті ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із зустрічного позову вбачається, що позивач просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 автомобілі марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року № 8-76 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року № 8-78 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_5 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 2016 року № 8-160 на 1/4 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , видане ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що для визнання майна спільною власністю на підставі ст. 74 СК України, потрібно підтвердити факт проживання осіб однією сім`єю без шлюбу - у той період, коли було придбане спірне майно. Для цього важливе підтвердження фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, а також придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ВСУ від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку з цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06 квітня 2020 року № 738/1452/17.

Автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був придбаний ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 18 червня 2009 року (т. 2, а.с. 54-55).

Автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 був зареєстрований 05 грудня 2009 року на ім`я ОСОБА_9 на підставі облікової картки приватного АМТ, виданої Управлінням УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 19 червня 2015 року (т. 2, а.с. 50).

Вбачається, що зазначені автомобілі набуті під час спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю.

09 лютого 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 8-76 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , який є сином померлого ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 67).

09 лютого 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 8-78 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , який є сином померлого ОСОБА_9 (т. 2, а.с. 70).

03 березня 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 8-160 на 1/4 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я свого сина ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 74).

Враховуючи визнання спірних автомобілів спільною сумісною власністю ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після смерті останнього відкрилась спадщина на 1/2 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на 1/2 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За таких обставин, видача спірних свідоцтв про право на спадщину за законом не відповідає вимогам спадкового законодавства України, а тому вимоги про визнання вказаних свідоцтв недійсними підлягають задоволенню.

Позивач за первісним позовом просить суд ухвалити рішення, яким визначити порядок користування спадковим майном - автомобілями марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та виділити у володіння та користування:

- ОСОБА_1 - автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 - автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.

Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Позивач за первісним позовом просить визначити порядок користування автомобілями у спосіб, який суперечить вимогам закону.

Суд має виділяти в користування сторонам спору частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не має змінювати розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно та не порушувати їх прав як власників.

Разом з тим, з урахуванням задоволення вимоги зустрічного позову про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, суд вважає, що виділення у володіння та користування ОСОБА_1 автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а відповідачам за первісним позовом - автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не буде відповідати їх часткам у праві спільної часткової власності.

За таких обставин, вимоги первісного позову не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічна позовна заява підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення зустрічного позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів за зустрічним позовом на користь ОСОБА_4 підлягає судовий збір у розмірі 6890 гривень, по 2296 гривень 67 копійок з кожного.

Керуючись статтями 315, 358 ЦК, ст. 74 СК України, статтями 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , третя особа Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (м. Харків, вул. Чернишевського, 55) про визначення порядку володіння та користування спадковим майном.

Зустрічну позову заяву ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), треті особи: Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (м. Харків, вул. Чернишевського, 55), Служба у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації (м. Київ, просп. Повітрофлотський, 41, ), державний нотаріус П`ятої Київської державної нотаріальної контори Гриценко Ольга Василівна (м. Київ, вул. Машинобудівна, 8) про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання об`єктом спільної сумісної власності транспортних засобів, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , без реєстрації шлюбу з 14 березня 2009 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_6 .

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_7 .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року № 8-76 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 (м. Харків, Новоприміський проїзд, 28, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 2016 року № 8-78 на 1/4 частину автомобіля марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане ОСОБА_5 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 2016 року № 8-160 на 1/4 частину автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , видане ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , 2296 гривень 67 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , 2296 гривень 67 копійок судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , 2296 гривень 67 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 12 квітня 2024 року.

Суддя: