Справа №473/1467/22
Провадження № 22-ц/812/245/24
У Х В А Л А

19 січня 2024 року Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Базовкіної Т.М.

суддів: 1) Царюк Л.М.,

2) Яворської Ж.М.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Усікова Олексія Віталійовича на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про встановлення факту реєстрації шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2022 р. заяву ОСОБА_2 про встановлення факту реєстрації шлюбу задоволено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Усіков О.В. подав на рішення суду апеляційну скаргу, одночасно звернувшись із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку на подання такої.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 січня 2024 р. витребувано матеріали цивільної справи №473/1467/22 із Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області.

18 січня 2024 р. на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи.

Перевіривши матеріали справи, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2022 р. ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2022 р. за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_1 .

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2022 р. заяву ОСОБА_2 про встановлення факту реєстрації шлюбу задоволено.

У тексті апеляційної скарги, поданої представником ОСОБА_1 ОСОБА_4 05 січня 2024 р., вказано, що рішення суду було ним отримано лише 06 грудня 2023 р. Також представник зазначає, що ОСОБА_1 не була повідомлена про час і місце розгляду справи, а на веб-порталі Судової влади, в розділі «Стан розгляду справ», заінтересована особа « ОСОБА_1 » зазначена як « ОСОБА_5 », що унеможливлює отримання нею повідомлення про розгляд судових справ відносно неї як через ДІЮ, так і через веб-портал судової влади при створенні запиту « ОСОБА_1 ».

А тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Проте, судом встановлено, що ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 липня 2022 р. за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду на 21 жовтня 2022 р. на 11:00 год., про що останньою 06 серпня 2022 р. було отримано судову повістку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.52).

Розгляд справи у призначену дату не відбувся, справу відкладено на 16 листопада 2022 р. на 11:00 год., про що ОСОБА_1 за тією ж адресою було надіслано судову повістку, проте конверт повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

16 листопада 2022 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області було ухвалено рішення, повний текст якого складено того ж дня.

Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку та день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Колегія суддів апеляційного суду враховуючи вищенаведене, дійшла висновку, що ОСОБА_1 була обізнана про розгляд справи судом першої інстанції, оскільки належним чином повідомлялась про дати судових засідань на 21 жовтня 2022 р. та 16 листопада 2022 р.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку про те, що за відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку. В контексті наведеної статті під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

Вказаний висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від у справі № 201/13990/15-ц

Беручи до уваги обізнаність ОСОБА_1 про розгляд справи судом першої інстанції, то для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є лише одна підстава виникнення обставин непереборної сили, проте скаржником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження про таке зазначено не було, тому виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складення повного тексту рішення суду також відсутні.

Враховуючи імперативний характер положень частини другої статті 358 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) та те, що річний строк, визначений вказаною процесуальною нормою, є присічним і поновленню не підлягає, то суд позбавлений у цьому випадку можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, вирішувати доводи апеляційної скарги щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження немає законних підстав, так як ці доводи перевіряються після дотримання тридцятиденного строку на оскарження, а не річного.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Таким чином, враховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу одного року, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Усікова О.В. на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2022 року необхідно відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Усікова Олексія Віталійовича на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 листопада 2022 року у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_1 , про встановлення факту реєстрації шлюбу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді Л.М. Царюк

Ж.М. Яворська