Номер провадження: 22-ц/813/1718/24
Справа № 522/2666/22
Головуючий у першій інстанції Павлик І. А.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, що під час перебування сторін у шлюбі, у них народився син ОСОБА_3 2012 року народження, який після розірвання сторонами шлюбу на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2019 року, проживає разом із матір`ю, яка забезпечує йому належний рівень життя за власні кошти. Відповідач матеріальної допомоги для підтримання належного рівня життя дитини добровільно не надає. Разом з тим відповідач є здоровим, працездатним та може сплачувати аліменти у розмірі 25 000,00 грн.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у сумі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 04 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Тарановський Д.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 25 000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду до досягнення повноліття дитиною, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує, що судом не встановлені джерела доходів відповідача і його дійсний майновий стан, оскільки витрати відповідача не відповідають його офіційному заробітку.

Розмір стягнутих судом з відповідача аліментів на утримання дитини - 5000 грн. щомісячно, не забезпечує той рівень життя дитини, який вже склався навчання дитини в ліцеї, витрати на комунальні послуги, харчування, курси з навчання англійської мови та кібербезпеки, спортивна секція (дзюдо).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.06.2023 року поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тарановського Д.С. на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.06.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач пояснює, що ОСОБА_2 отримує дохід у вигляді заробітної плати по місцю роботи в КНП «Стоматологічна поліклініка № 3» Одеської міської ради. Будь-які інші джерела доходу у відповідача відсутні і позивачем не доведені. Фактично розмір заявлених вимог про стягнення аліментів 25 000 грн. щомісячно позивачем розрахований виключно з того рівня забезпечення дитини, який вона визначила сама, орієнтуючись на свої доходи і фінансові спроможності без врахування фінансових можливостей відповідача і без погодження з ним. Розмір аліментів, який визначений судом 5 000 грн. є допустимим для рівня доходів відповідача і одночасно достатнім для задоволення потреб дитини.

Тому представник відповідача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Пунктом 1 ч. 4, п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ.

Малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно п. 1 ч. 1, ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднанні з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 5 цієї частини.

Дана справа, що стосується розгляду спору про стягнення аліментів, є малозначною, тому вона підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 - 3 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягуючи з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у сумі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 04 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовляючи у решті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, а також батьки мають в однаковій мірі утримувати своїх дітей.

Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками районного суду.

Судом встановлено наступне:

- Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 10.08.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2019 у справі № 522/1852/19 було розірвано;

- за час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_4 (свідоцтво про народження від 18.07.2012 року, Серія НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції);

- дитина станом на дату звернення до суду проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою з місця проживання від 13.08.2020 року № 140/01, виданою ОК «Середньофонтанський 19-В».

Звертаючись до суду із заявою про витребування доказів, позивач як на підтвердження платоспроможності відповідача зазначила, що він двічі на рік відпочиває за кордоном та використовує автомобіль преміум класу;

- 25.05.2022 року на адресу суду від Адміністрації державної прикордонної служби України надійшла витребовувана судом інформація, згідно якої з 25.09.2021 по 05.10.2021 відповідач перебував у Барселоні, а з 03.01.2022 по 14.01.2022 у Стамбулі;

- 26.05.2022 року на адресу суду від Управління патрульної поліції в Одеській області надійшла витребовувана судом інформація, згідно якої громадянин ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у сфері безпеки дорожнього руху не притягувався;

- згідно з відомостями наданих 26.09.2022 ГУ ДПС в Одеській області ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2021 року по 2 квартал 2022 року отримав доходи в КНП «Стоматологічна поліклініка № 3» ОМР у наступному розмірі: січень 2021 року 889,91 грн., лютий 2021 року 2 914,43 грн., березень 2021 року 2 949,74 грн., квітень 2021 року 3 879,16 грн., травень 2 208,58 грн., червень 2021 року 3 470,87 грн., липень 2021 року 7 494,22 грн., серпень 2021 року 1 990,27 грн., вересень 2021 року 4 126,56 грн., жовтень 2021 року 2 077,70 грн., листопад 2 873,89 грн., грудень 2021 року 2 935,56 грн., січень 2022 року 5 268,23 грн., лютий 2022 року 11 114,93 грн., березень 2022 року 10 000,00 грн., квітень 2022 року 5 000,00 грн., травень 2022 року 4 510,00 грн., червень 2022 року 4 055,00 грн.;

- доказів про наявність у ОСОБА_2 на праві приватної власності будь-якого нерухомого чи рухомого майна позивачем не надано та клопотання про витребування судом відповідних доказів позивачем не заявлялось.

Колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями статті 27 Конвенції визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Відповідно до національного законодавства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (частина перша статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно із статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Отже з вищенаведеного виходить, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України).

У справі, що переглядається, встановлено, що відповідач працює в КНП «Стоматологічна поліклініка № 3» ОМР, інших джерел отримання доходу відповідача не встановлено.

Серед імовірних витрат, які можуть свідчити про перевищення витрат над доходами відповідача, позивач вказує на закордонні поїздки відповідача та використання ним автомобілю преміум-класу.

Встановлено 2 випадки перетинання відповідачем кордону - з 25.09.2021 року по 05.10.2021 року у Барселоні Іспанія та з 03.01.2022 року до 14.01.2022 року у Стамбулі Туреччина.

В подальшому позивач зазначила уточнену інформацію, що відповідач продав автомобіль BMW Х 5 і у нього виник таким чином дохід.

Між тим, позивач не заявила про витребування відповідної інформації з територіального сервісного центру МВС України щодо дати проведення операції щодо перереєстрації права власності автомобіля відповідача на іншу особу і правові підстави такої перереєстрації для визначення вартості автомобіля і дати переходу права власності.

Крім того, представником відповідача подано до апеляційного суду клопотання про приєднання копії сертифікату учасника стоматологічного конгресу з 26.09.2021 року до 03.10.2021 року в м. Барселона, виданого ОСОБА_2 для врахування, що він був запрошеним учасником за рахунок роботодавця. Також представник відповідача у поданому клопотанні стверджує, що позивач не довела суттєвого негативний дисбаланс між доводами та витратами відповідача (перевищення витрат над доходами) і фактично вимагає стягнення аліментів у розмірі, який значно перевищує дохід відповідача.

Відповідно до наданих відповідачем відомостей щодо отриманого заробітку за період з 01.01.2021 року по червень 2022 року включно відповідач отримав заробітну плату в КНП «Стоматологічна поліклініка № 3» Одеської міської ради на загальну суму 77 759,05 грн. (18 платежів), що в середньому становить 4 320 грн. на місяць, що менше розміру стягнутих аліментів, з якими, як вбачається зі змісту відзиву на апеляційну скаргу, погодився відповідач.

Враховуючи, що даний розмір доходу на час ухвалення судом рішення не співвідноситься з реальними необхідними витратами дорослої людини для щомісячного проживання (утримання житла, харчування), а також виходячи з його поїздки за кордон у січні 2022 року, колегія суддів погоджується, що у суду першої інстанції були підстави не обмежуватися розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Виходячи з наведеного та надавши оцінку тим витратам, якими позивач обґрунтувала розмір заявлених вимог про стягнення аліментів, як необхідний для гармонійного розвитку дитини та з врахуванням встановленого ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожиткового мінімуму для дитини віком з 6 до 18 років з 01.07.2022 року - 2 744,00 грн., суд першої інстанції ураховуючи принцип розумності і справедливості, зважаючи на те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, набув обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину у розмірі 5 000,00 грн.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року по справі №643/11949/19, провадження №61-2698св21, вказано, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, районний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 81, 89 ЦПК України, керуючись вимогами статей 180, 182 СК України, тому виходячи із того, що відповідач як батько зобов`язаний матеріально утримувати свою дитину, забезпечивши її мінімально необхідними благами, які потрібні для її життя та виховання, суд обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання до суду позову і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки визначений розмір аліментів в контексті встановлених у справі обставин і досліджених у встановленому порядку доказів, відповідає принципам розумності та справедливості, у зв`язку з чим відхиляє відповідні доводи апелянта.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тарановського Дмитра Сергійовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова