Справа № 522/3099/23
Провадження № 2/522/2299/24
УХВАЛА

16 січня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Федчишеної Т. Ю.,

за участі секретаря судового засідання Глущенко Т. О.,

представника позивача - адвоката Оксюти М. О.,

представника відповідача адвоката Ткач Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання щодо прийняття до розгляду заяви ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 9 000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 04.02.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 21.06.2023 о 15 год. 40 хв.

06.12.2023 адвокатом Оксютою М. О., яка діє від імені позивача ОСОБА_1 , подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 60 000 грн щомісячно, починаючи з 06.02.2022 до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування необхідності збільшення розміру позовних вимог позивач посилається на те, що як стало відомо з доказів, витребуваних судом у даній справі, а саме з виписок з банківських рахунків відповідача, останній здійснює витрати на свої потреби, розмір яких значно перевищує його розмір пенсії, на який він посилається у відзиві, також відповідач має кошти у значному розмірі на депозитному рахунку. Окрім витребуваних судом доказів, позивач зазначає, що нею отримано виписки з валютних банківських рахунків Угорщини, відкритих на ім`я відповідача. Позивач у заяві просила поновити строк для подання нових доказів, що отримані позивачем під час підготовки до іншої справи.

Адвокатом Якових Є. В., який діє від імені відповідача, подано до суду письмові заперечення проти прийняття заяви про збільшення позовних вимог, в яких відповідач проти прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог заперечував, указував на те, що така заява подана позивачем з пропуском строку на її подання, визначеного ЦПК України, оскільки дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, до подання такої заяви позивачем у справі проводилися судові засідання, тоді як заява про збільшення позовних вимог, відповідно до вимог ЦПК України, може бути подана до початку першого судового засідання. Разом з тим, клопотання про поновлення строку на подання заяви про збільшення позовних вимог позивач не заявляла, а заявила у заяві лише про поновлення строків на подання нових доказів, які не були долучені до позовної заяви. Також відповідач вважав наявними як додаткові підстави для повернення заяви про збільшення позовних вимог або залишення її без розгляду зловживання позивачем процесуальними правами. Крім того, відповідач навів заперечення щодо банківських документів, на які посилається позивач у поданій заяві.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Оксюта М. О. просила прийняти заяву про збільшення позовних вимог, додатково указала, що строк на подання указаної заяви позивачем не пропущено, оскільки розгляд справи по суті не розпочато, вона попередньо повідомляла в клопотанні про витребування доказів про намір подати заяву про збільшення позовних вимог виходячи з отриманої за ухвалою суду інформації, а тому клопотання про поновлення строку на подання заяви про збільшення позовних вимог нею не подається.

Представник відповідача адвокат Ткач Т. А. у судовому засіданні проти прийняття заяви про збільшення позовних вимог заперечувала з підстав, викладених у письмових запереченнях відповідача на таку заяву.

Суд, дослідивши подану заяву, заслухавши представників сторін, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Пункт 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачає, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, законодавцем імперативно встановлено строк на подання позивачем, зокрема, заяви про збільшення розміру позовних вимог, а саме до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 21.06.2023 о 15 год. 40 хв.

У першому судовому засіданні 21.06.2023 були присутні представники сторін: адвокати Оксюта М. О. та Ткач Т. А.

Судове засідання, призначене на 01.08.2023 не відбулося у зв`язку з неявкою сторін.

У судовому засіданні 06.09.2023 за участі указаних представників зокрема було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів.

Судове засідання, призначене на 12.10.2023, було відкладено за клопотанням представника позивача.

Отже, відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, заява про збільшення позовних вимог в даному випадку мала бути подана до 21.06.2023. Разом з тим, з такою заявою позивач звернулася до суду лише 06.12.2023, тобто з пропуском строку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 4 ст. 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Разом з тим, позивач із заявою про поновлення процесуального строку на подання заяви про збільшення розміру позовних вимог не зверталася, такого клопотання не заявляла й представник позивача в судовому засіданні під час розгляду питання про прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача вважала, що строк на подання заяви про збільшення позовних вимог позивачем не пропущено, оскільки розгляд справи по суті не розпочато, а тому заява про поновлення відповідного строку нею не подається.

Проте, суд вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки процесуальний закон, а саме п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, пов`язує момент, до настання якого особа може звернутися з відповідною заявою, з початком першого судового засідання у справі (в даному випадку до 21.06.2023), а не з початком розгляду справи по суті.

Більше того, згідно з ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання, а тому доводи позивача про те, що розгляд справи по суті не розпочато не угоджуються з положеннями ЦПК України.

Крім того, арґументи позивача про те, що нею у клопотанні про витребування доказів повідомлялося про намір після отримання витребуваних документів звернутися із заявою про збільшення позовних вимог, не свідчить про дотримання порядку звернення позивача із заявою про збільшення позоних вимог, визначеного ЦПК України.

За правилами ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене вище, враховуючи, що позивачем пропущено строк на звернення до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог, клопотання про поновлення строку на звернення до суду з такою заявою від позивача не надходило, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 126, 127, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, подану 06 грудня 2023 року - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 18.01.2024.

Суддя Тетяна ФЕДЧИШЕНА