Справа № 369/6972/22
Провадження № 2/369/568/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В. при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про виправлення описки у поданій позовній заяві) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі перший відповідач) та ОСОБА_2 (далі другий відповідач) про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якій просила суд стягнути з першого відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн.; стягнути з другого відповідача на користь позивача різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 275 081,39 грн та витрати у зв`язку евакуацією транспортного засобу у розмірі 3 300 грн.; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 04.12.2021 року о 17.50 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volvo V40» р/н НОМЕР_1 , по автодорозі М06 3 км + 200 м с. Бузова-Миколаївка Бучанського району Київської області, не врахував безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхавши на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та знаходився під її керуванням.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.02.2022 року у справі № 369/231/22 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнаний ОСОБА_2 .

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на дату ДТП була застрахована відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ №206789564, виданого АТ ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» дійсного на дату ДТП.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернулася до першого відповідача та надала усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі Заяву про страхове відшкодування.

Проте, перший відповідач за результатами розгляду вказаної заяви, всупереч положенням ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не здійснив виплату страхового відшкодування.

З метою визначення дійсного розміру заподіяного збитку, позивач замовила огляд пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 , у оцінювача ФОП « ОСОБА_4 ».

На підставі огляду було складено Звіт про оцінку КТЗ №2828 від 06.01.2022 року.

Так, відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №2828 від 06.01.2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 складає 405 081,39 грн.

Ліміт відповідальності страховика за Полісом №206789564 складає 130 000,00 грн.

Відповідно з першого відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП у розмірі 130 000,00 грн.

Крім того, із другого відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням:

405 081,39 грн. (фактично завдана шкода) 130 000,00 грн. (належне страхове відшкодування) = 275 081,39 грн.

Поряд з цим, із другого відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати у зв`язку з евакуацію транспортного засобу у розмірі 3 300,00 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2022 року (суддя Ковальчук Л.М.) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.09.2022 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у даній справі відмолено.

13.03.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, згідно якого останній зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з першого відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 130 000,00 грн.; стягнути з другого відповідача на користь позивача різницю між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 197 081,39 грн та витрати у зв`язку евакуацією транспортного засобу у розмірі 3 300 грн.; вирішити питання щодо розподілу судових витрат у розмірі 16 050,81 грн.

Дана заява мотивована наступним.

У відповідності до наданого Позивачем Звіту про оцінку КТЗ №2828 від 06.01.2022 року, ринкова вартість КТЗ «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 на момент ДТП складала 405 081,39 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 491 077,61 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП.

Відповідно до ч. 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Так, у відповідності до Договору купівлі-продажу транспортного засобу 8043/2023/3698358 від 10.03.2023 року вартість транспортного засобу «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 у пошкодженому стані склала 78 000,00 грн.

Разом з тим, ліміт відповідальності Страховика за полісом №206789564 складає 130 000,00 грн., а відтак з другого відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню: 405 081,39 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 78 000,00 грн. (вартість транспортного засобу у пошкодженому стані) 130 000,00 грн. (ліміт відповідальності першого відповідача за полісом ОСЦПВВНТЗ) = 197 081,39 грн.

Дана заява прийнята судом.

19.10.2023 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Гапон С.В. через канцелярію суду зареєстровано відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 275 081 (двісті сімдесят п`ять тисяч вісімдесят одна) гривня 39 копійок.

Заперечення щодо позову мотивовано тим, що у Звіті № 2828 про оцінку КТЗ Mercedes-Benz С 200 державний номер НОМЕР_2 складеному 06.01.2022 не визначено вартість зазначеного транспортного засобу після ДТП, що в свою чергу унеможливлює визначення розміру шкоди, яка можливо підлягає стягненню з другого відповідача.

Згідно інформації Головного сервісного центру МВС від 12.09.2023 вих. № 31/1539АЗ-20106-2023 10.03.2023 року транспортний засіб Mercedes-Benz С 200, перереєстровано на нового власника, а саме ОСОБА_5 по договору укладеному в ТСЦ (ТСЦ 8043).

При цьому позивачем не надано докази про проведення ремонту автомобіля, що ставить під сумнів факт фактичного знищення вказаного легкового автомобіля внаслідок ДТП, яке сталося 04.12.2021.

Зазначене свідчить, що вимоги позивача до другого відповідача щодо стягнення різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 275 081 (двісті сімдесят п`ять тисяч вісімдесят одна) гривня 39 копійок є безпідставними та відповідно не підлягають задоволенню.

Даний відзив на позов прийнято судом.

Згідно з розпорядженням В.о. керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Дяченка В.В. № 310 від 04.10.2023 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/6972/22 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.10.2023 року вказану справу передано на розгляд судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченку А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04.10.2023 року вказана справа була прийнята до провадження суддею Янченко А.В., розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.01.2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 19.03.2024 року.

У судове засідання 19.03.2024 року сторони не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Від представників позивача та другого відповідача надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.12.2021 року о 17.50 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Volvo V40» р/н НОМЕР_1 , по автодорозі М06 3 км + 200 м с. Бузова-Миколаївка Бучанського району Київської області, не врахував безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхавши на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 та знаходився під її керуванням.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.02.2022 року у справі № 369/231/22 виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого трапилась зазначена дорожньо-транспортна подія, визнаний ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальність ОСОБА_6 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на дату ДТП була застрахована відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ №206789564, виданого АТ ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» дійсного на дату ДТП.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернулася до першого відповідача та надала усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі Заяву про страхове відшкодування.

Перший відповідач за результатами розгляду вказаної заяви, всупереч положенням ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не здійснив виплату страхового відшкодування.

З метою визначення дійсного розміру заподіяного збитку, позивач замовила огляд пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 , у оцінювача ФОП « ОСОБА_4 ».

На підставі огляду було складено Звіт про оцінку КТЗ №2828 від 06.01.2022 року.

Так, відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №2828 від 06.01.2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 складає 405 081,39 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 491 077,61 грн.

Ліміт відповідальності страховика за Полісом № 206789564 складає 130 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, на дату ДТП була застрахована відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ №206789564, виданого АТ ПрАТ «СК «Український Страховий Стандарт» дійсного на дату ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернулася до Відповідача-1 та надала усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі Заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з першого відповідача на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з другого відповідача на користь позивача різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 197 081,39 грн та витрати у зв`язку евакуацією транспортного засобу у розмірі 3 300 грн.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 2 статті 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У відповідності до наданого Позивачем Звіту про оцінку КТЗ №2828 від 06.01.2022 року, ринкова вартість КТЗ «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 на момент ДТП складала 405 081,39 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 491 077,61 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу до ДТП.

Відповідно до ч. 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до Договору купівлі-продажу транспортного засобу 8043/2023/3698358 від 10.03.2023 року вартість транспортного засобу «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 у пошкодженому стані склала 78 000,00 грн.

Разом з тим, ліміт відповідальності страховика за полісом №206789564 складає 130 000,00 грн., а відтак з другого відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню: 405 081,39 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП) 78 000,00 грн. (вартість транспортного засобу у пошкодженому стані) 130 000,00 грн. (ліміт відповідальності першого відповідача за полісом ОСЦПВВНТЗ) = 197 081,39 грн.

Доводи представника другого відповідача, що позивачем не доведено розмір майнової шкоди належними та допустимими доказами, не надано суду доказів вартості реально понесених витрат на відновлення автомобіля після ДТП та вартості проданого транспортного засобу після ДТП, що унеможливлює визначити суму нанесених реально понесених витрат на відновлення автомобіля позивача, с відхиляє, враховуючи наступне.

Як встановлено судом, позивач не здійснював ремонт автомобіля та здійснив його продаж за суму 78 000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу 8043/2023/3698358 від 10.03.2023 року.

Відповідно до Звіту про оцінку КТЗ №2828 від 06.01.2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ «Mercedes-Benz» р/н НОМЕР_2 складає 405 081,39 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ склала 491 077,61 грн.

Відтак, позивачем належними та допустимими доказами підтверджено розмір матеріального збитку, а відповідачем не спростовано заявлений розмір матеріального збитку.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з другого відповідача на користь позивача різниці між розміром фактичної шкоди та розміром страхового відшкодування у розмірі 197 081,39 грн.

В частині вимоги позивача про стягнення з другого відповідача на користь позивача витрат у зв`язку з евакуацію транспортного засобу у розмірі 3 300,00 грн., суд вирішив відмовити, оскільки надані суду акт надання послуг евакуатора № 956 від 04.12.2021 року на суму 2 100 грн та акт виконаних робіт від 09.12.2021 року на суму 1 200 грн не підписані замовником ОСОБА_1 , а відтак у суду відсутня об`єктивна можливість встановити понесення позивачем витрат на послуги евакуатора у розмірі 3 300 грн.

Усі інші доводи та твердження сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України серед питань які вирішуються судом під час ухвалення рішення суду є питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі -ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Правова допомога ОСОБА_1 надавалася на підставі Договору № 05/01/22-ЮП/IL від 13.01.2022 р., укладеного між позивачем та адвокатом Конюшко Д.Б.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги, акту виконання робіт в сумі 10 000 грн. 00 коп. та копію квитанції від 13.01.2022 року про сплату 10 000 грн. 00 коп., які є належними та достатніми доказами здійснення позивачем вказаних витрат.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідачів 10 000 грн витрат на професійну правову допомогу у розмірі 8 000 грн, шляхом стягнення з першого відповідача на користь позивача 3 000 грн витрат на професійну правову допомогу та стягнення 5 000 грн витрат на професійну правову допомогу з другого відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, з першого відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 300 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 1 970,81 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви з другого відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову покладаються на позивача, враховуючи відмову суду у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», ОСОБА_2 про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 2-А; ідентифікаційний код 22229921) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 130 000 (сто тридцять тисяч гривень) 00 коп. страхового відшкодування, 3 000 (три тисячі гривень) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1 300 (одну тисячу триста гривень) 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 197 081 (сто дев`яносто сім тисяч вісімдесят одну гривню) 39 коп. майнової шкоди завданої внаслідок ДТП, 5 000 (п`ять тисяч гривень) 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1 970 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят гривень) 81 коп. судового збору за подання позовної заяви.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками.

Повне рішення складено: 22.04.2024 року.

Суддя А.В. Янченко