ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/704/23Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/36/24 Доповідач - Хома М.В.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючої - Хома М.В.
суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,
секретар - Дідух М.Є.
з участю представника виконавчого комітету Чортківської міської ради - Польного А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Дядика Ярослава Борисовича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою виконавчого комітету Чортківської міської ради на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2023 року за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконавчого комітету Чортківської міської ради про визнання відмови в приватизації квартири неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2023 року позов задоволено. Визнано неправомірним рішення Органу приватизації житлового фонду, який перебуває в комунальній власності Чортківської міської територіальної громади, прийнятого у формі протоколу № 3 від 07.11.2022 року про відмову в безоплатній передачі у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку приватизації квартири АДРЕСА_1 . Зобов`язано Орган приватизації житлового фонду прийняти рішення про передачу громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в приватну спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язано Орган приватизації житлового фонду видати громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з виконавчого комітету Чортківської міської ради понесені позивачами судові витрати в таких розмірах: в користь позивача ОСОБА_1 - в сумі 10420,80 грн. в користь ОСОБА_2 - в сумі 8620,80 грн., в користь ОСОБА_3 - в сумі 8620,80 грн.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 03.04.2024 року апеляційну скаргу виконавчого комітету Чортківської міської ради залишено без задоволення. Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.12.2023 року залишено без змін.

04.04.2024 року представник ОСОБА_3 - адвокат Дядика Я.Б. через систему "Електронний Суд" звернувся до Тернопільського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та просить стягнути з виконавчого комітету Чортківської міської ради в користь ОСОБА_3 6000 грн. витрат за надану професійну правничу допомогу в Тернопільському апеляційному суді.

Вказує, що позивачу ОСОБА_3 було надано ряд адвокатських послуг, на підтвердження чого долучив ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_3 від 23.02.2024 року та акт прийому - передачі наданих послуг від 04.04.2024 року.

Представник ОСОБА_3 - адвокат Дядик Я.Б. просив здійснювати розгляд заяви без його участі.

У судовому засіданні представник виконавчого комітету Чортківської міської ради Польний А.В. заперечив щодо поданої адвокатом Дядиком Я.Б. заяви про ухвалення додаткового рішення. Крім того, ОСОБА_4 вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із обсягом наданих послуг.

Заслухавши доводи представника виконавчого комітету Чортківської міської ради Польного А.В., ознайомившись з матеріалами справи, доданими до заяви про ухвалення додаткового рішенням доказами розміру понесених витрат на правничу допомогу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статті 15 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

У справі, яка переглядається апеляційний судом, представником ОСОБА_3 - адвокатом Дядиком Я.Б. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених за апеляційний розгляд надано:

- ордер на надання правничої правової допомоги, який видано на підставі Договору б/н від 20.12.2022 року;

- копію Договору про надання юридичних послуг б/н укладеного 20.12.2022 року між адвокатом Дядиком Я.Б. та ОСОБА_3

- акт прийому-передачі наданих послуг від 04.04.2024 року, з якого вбачається, що вартість отриманих послуг з надання правової допомоги складає 6000 грн. Із змісту вказаного акту вбачається, що адвокатом було надано наступні послуги: підготовка відзиву на апеляційну скаргу, кількість годин - 4, вартість наданої послуги - 4000 грн. із розрахунку 1 година роботи - 1000 грн.; участь в судовому засіданні 03.04.2024 року в Тернопільському апеляційному суді, кількість годин - 2; вартість наданої послуги - 2000 грн.

Враховуючи клопотання представника виконавчого комітету Чортківської міської ради про зменшення розміру витрат на правничу допомогу у зв"язку з їх неспівмірністю, проаналізувавши наведені підстави у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а також подані документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Колегія суддів зазначає, що акт приймання-передачі наданих послуг від 04.04.2024 року не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Апеляційний суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

На думку апеляційного суду, наведена в акті вартість послуги - підготовки відзиву на апеляційну скаргу, не відповідає критерію розумності та не є співмірною зі складністю справи.

На чотирьох аркушах тексту відзиву процитовано норми ЦПК України без будь-якого зв"язку із змістом апеляційної скарги. Наведені у чотирьох абзацах заперечення на доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень проти задоволення клопотань, заявлених разом з апеляційною скаргою. Інших доводів відзив не містить.

Колегія суддів враховує, що правова позиція сторін у справі не змінювалась у суді першої та апеляційної інстанцій, у представника позивача не було необхідності у вивченні додаткових джерел права, законодавства, що регулює спір у справі. Правова позиція ОСОБА_3 була сталою та не змінювалась протягом розгляду спору у суді першої та апеляційної інстанції, адвокат Дядик Я.Б. надавав правову допомогу позивачу в обох інстанціях, тому був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та виконані роботи (надані послуги), тривалість одного судового засідання у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов висновку, що заявлені представником ОСОБА_5 - адвокатом Дядиком Я.Б. витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн до відшкодування у повному обсязі не підлягають, оскільки, на думку суду, є надмірно завищеними.

Колегія суддів вважає, що існують правові підстави для стягнення з виконавчого комітету Чортківської міської ради на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу за апеляційний розгляд даної справи у сумі 3000 грн., оскільки такий розмір судових витрат доведений, обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Керуючись ст.ст.137, 141, 270 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Дядика Ярослава Борисовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з виконавчого комітету Чортківської міської ради (ЄДПРПОУ 42922955) в користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати, понесені ним на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, у розмірі 3000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 квітня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.