Провадження № 22-ц/824/7362/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

17 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія VUSO» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія VUSO»про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтовували тим, що 25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 в інтересах сина - ОСОБА_2 укладено електронний поліс добровільного страхування на випадок хвороби №РLІ1HI-189Р49М з ПАТ «СК «VUSO».

Згідно з умовами цього Договору і правил страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, а страхувальник - своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Починаючи з 26 жовтня 2018 року по 26 серпня 2019 року позивач щомісячно сплачувала на рахунок відповідача страхові платежі в розмірі 50 грн.

16 квітня 2019 року у ОСОБА_2 на підставі результатів біохімічних аналізів, виявлено: 2014. ДНК вірусу гепатиту В. і відповідно до консультаційного висновку міського інфекціоніста КНМП від 03 травня 2019 року йому встановлено діагноз: хронічний вірусний гепатит В, стадія реплікації вірусу (ПЛР ДНК НВV позит. На 16.04.2019), мінімальна активність.

Згідно з довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги у Глобинському районі» від 06 травня 2019 року ОСОБА_2 стоїть на Д-обліку у сімейного лікаря з 03 травня 2019 року з діагнозом: вперше виявлений хронічний вірусний гепатит В.

11 травня 2019 року позивач звернулася до ПАТ «Страхова компанія «VUSO» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом від 10 червня 2019 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з тим, що станом на дату діагностування захворювання (16.04.2019 р.) страхове покриття за діагнозом «Хронічний вірусний гепатит В, стадія реплікації вірусу (ПЛР ДНК НВV позит. На 16.04.2019), мінімальна активність» ще не діяло, так як згідно з Додатком № 1 Умов страхування встановлено період очікування за захворюванням «Вірусний гепатит В» в 180 календарних днів.

Відмову у виплаті страхового відшкодування позивачі вважають незаконною, оскільки період з 27 жовтня 2018 року (дата набуття чинності договором) по 03 травня 2019 року (встановлення діагнозу ОСОБА_2 )становить 187 календарних днів.Таким чином розмір страхової виплати, яку, на думку позивачів, повинен здійснити відповідач становить 25 000 грн.

Позивачі також зазначають, що відповідач необґрунтованою відмовою у виплаті страхового відшкодування завдав їм моральної шкоди, душевних страждань, викликав почуття болі та приниження. Моральну шкоду оцінюють в розмірі по 5000 грн. кожному.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили суд стягнути з ПАТ «Страхова компанія «VUSO», страхове відшкодування у розмірі 25 000 грн та моральну шкоду у розмірі 5000 грн кожному.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 12 500 грн страхового відшкодування за договором добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №РLІ1HI-189Р49М від 25.10.2018 року, 2 000 грн моральної шкоди, що складає належну до стягнення суму у розмірі 14 500 гривень. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень.

Не погоджуючись із цим рішенням, ПАТ «Страхова компанія VUSO» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що ОСОБА_2 було встановлено ІІ групу інвалідності ще до вступу дії договору страхування. Однак, ані під час укладання договору, ані у період його дії позивачі не повідомляли відповідача про наявність у застрахованої особи ІІ групи інвалідності, що в свою чергу впливає на значення для оцінки страхового ризику та фактичну можливість позивача бути застрахованою особою.

Крім того, зазначає, що відповідачем до суду першої інстанції було подано відзив на позовну заяву, який відсутній в матеріалах справи.

Апелянт зазначає, що стягнення моральної шкоди на користь ОСОБА_1 суперечить умовам договору та законодавству, оскільки застрахованою особою (вигодонабувачем) є ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 це лише особа, яка уклала договір страхування на користь іншої особи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що розмір страхової виплати, яку повинен здійснити відповідач становить 12 500 грн, тобто 25 процентів від 50 000 грн (загальна страхова сума), а також з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування згідно з укладеним між ними Договором, а відтак такими діями завдав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі по 2 000 грн. кожному.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 жовтня 2018 року між ПрАТ "СК`ВУСО" та ОСОБА_1 було укладено договір страхування, що підтверджується Електронним полісом добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №РLІ1HI-189Р49М(а.с.11).

Відповідно до п.п.4.1., 4.2., 6.1., Договору предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов`язується своєчасно оплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і Правил страхування. Страховими випадками є події, що мали місце під час дії Договору страхування та підтверджені документами, виданими компетентними органами в установленому законодавством порядку (медичними закладами, судом тощо). Страховим випадком є, зокрема настання у Застрахованої особи хвороби, передбаченої Додатком № 1 до умов страхування, в тому числі інфекційні та паразитарні хвороби - розмір виплати від 1% до 40%.

Згідно з Договором даний Договір укладено на підставі публічної оферти "Страхування здоров`я" та умов страхування, що розміщені на сайті Страховика www.vuso.ua та електронної заяви Страхувальника. Умови страхування є невід`ємною частиною цього Договору.

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що страховим агентом за цим Договором є АТ КБ "ПриватБанк" на підставі доручення на виконання страхових агентських послуг №-00 від 14 листопада 2017 року.

Відповідно до п.п.3,5 Договору вигодонабувачем за цим Договором є Застрахована особа, ОСОБА_2 , страхова сума 50 000 грн.

Згідно з п.7 Договору цей Договір діє 12 місяців з 26 жовтня 2018 року по 25 жовтня 2019 року включно (але не більше ніж сплачений період). При цьому Договір страхування набуває чинності з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем сплати місячного страхового платежу на поточний рахунок Страховика.

Пунктом 6 Договору передбачено, що за Договором встановлюється період очікування страхового випадку - проміжок часу від дати початку дії Договору, протягом якого страхове покриття за Договором не діє. Період очікування страхового випадку для кожного захворювання, передбаченого Договором, встановлюється строком в календарних днях відповідно до Додатку №1 Умов страхування.

На виконання умов Договору страхувальником виконані взяті на себе зобов`язання за Договором добровільного страхування щодо сплати страхових платежів, а саме: у відповідності до пунктів 10, 11 Договору страхувальником на користь відповідача здійснені страхові платежі у загальному розмірі 600,00 грн., що підтверджується випискою по картці ОСОБА_1 (а.с. 12-24).

На підставі результатів аналізів, проведених діагностичною лабораторією «Діасервіс», від 16 квітня 2019 року виявлено ДНК вірусу гепатиту В (HBV) аналітчутл методу 50 мл кров (а.с. 25).

Відповідно до довідки комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги у Глобинському районі» № 244 від 06 травня 2019 року ОСОБА_2 з 03 травня 2019 року перебуває на Д-обліку у сімейного лікаря з діагнозом: «вперше виявлений хронічний вірусний гепатит В стадія реплікації вірусу (ПЛР ДНК НВV позит. На 16.04.2019), мінімальна активність» (а. с. 26).

03 травня 2019 року ОСОБА_2 встановлено діагноз - хронічний вірусний гепатит В, стадія реплікації вірусу (ПЛР ДНК НВV позит. На 16.04.2019), мінімальна активність, що підтверджується консультаційним висновком міського інфекціоніста КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька`Ліфановою І.В. (а.с. 26).

11 травня 2019 року, ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «СК «ВУСО`з заявою-вимогою про виплату страхового відшкодування в якій вказала про подію, яка підпадає під страховий випадок згідно умов Договору страхування, а саме - настання хвороби у ОСОБА_2 : «вперше виявлений хронічний вірусний гепатит В» (27-31).

Листом від 10 червня 2019 № 1032364/1 ПАТ СК «ВУСО» повідомило позивача про відсутність підстав до нарахування страхового відшкодування, оскільки станом на дату діагностування захворювання страхове покриття за діагнозом «хронічний вірусний гепатит В стадія реплікації вірусу (ПЛР ДНК НВV позит. На 16.04.2019), мінімальна активність» ще не діяло. Додатком № 1 Умов страхування встановлено період очікування за захворюванням «Вірусний гепатит В» в 180 календарних днів (а.с. 33).

Згідно з Додатком №1 «Перелік захворювань та розмір страхових виплат» до Пропозиції №1091/10-023 від 22 грудня 2021 року щодо укладання електронного договору добровільного медичного страхування, за захворюванням «Вірусний гепатит В, С» - розмір виплати 25%, період очікування страхового випадку - 180 днів (а.с.56-57).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 979 ЦК України договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Статтею 983 ЦК України передбачено, що договір страхування набирає чинності з моменту, передбаченого договором страхування або законодавством.

Відповідно до ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір страхування на користь третьої особи.Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив, що розмір страхової виплати, яку повинен здійснити відповідач становить 12 500 грн, тобто 25% від 50 000 грн (загальна страхова сума), оскільки відповідно до умов договору страхування та Додатку №1 до умов, у випадку настання інфекційної хвороби, а саме «Вірусні гепатити В,С» розмір страхової виплати - 25 %, а період очікування страхового випадку становить 180 днів, що згідно з договором є проміжком часу від дати початку дії договору, тобто від 27 жовтня 2018 року - наступний за днем сплати місячного страхового платежу.

Таким чином, колегія судів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо правомірної відмови страховика у виплаті страхової суми через те, що страхове покриття з урахуванням періоду очікування у 180 днів ще не діяло, оскільки остаточний діагноз ОСОБА_2 було встановлено 03 травня 2019 року і саме з цієї дати необхідно відраховувати період очікування.

В той же час, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в частині невідповідності умовам договору та законодавству вимог про відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п.п. 3, 5, 4.2. Договору вигодонабувачем за цим Договором є застрахована особа - ОСОБА_2 , а страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачеві (а.с.11).

Тому, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, стягуючи моральну шкоду на обох позивачів, не врахував, що вигодонабувачем за договором страхування є ОСОБА_2 , з чим погоджується ПАТ «СК VUSO» в своїй апеляційній скарзі, а тому висновки суду про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 не ґрунтуються на вимогах закону та наявних у матеріалах доказах, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що ані під час укладання договору, ані у період його дії позивачі не повідомляли відповідача про наявність у застрахованої особи ІІ групи інвалідності, що в свою чергу впливає на фактичну можливість позивача бути застрахованою особою, колегією суддів оцінюються критично, оскільки договір страхування є дійсним, в судовому порядку не скасований.

Надані на підтвердження цих обставин докази, колегія суддів не бере до уваги, позаяк в порушення вимог ч. 3 ст. 367 ЦПК України, апелянтом не було обґрунтовано неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а тому, колегія суддів вважає, що при апеляційному розгляді справи вказані докази не можуть бути враховані.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди - скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог, а в іншій частині рішення суду першої інстанції - слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія VUSO» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія VUSO» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов в цій частині - залишити без задоволення.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 03 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: