РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», за участі третіх осіб приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ялової Наталії Олександрівни, приватного виконавця виконавчого округу Волкової Євгенії Олегівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яловою Н.О. вчинено виконавчий напис № 688 від 06.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису в загальному розмірі 29 547,00 грн.

Позивач зауважує, що порядок вчинення нотаріальних дій врегульовується положеннями Закону України «Про нотаріат», іншими підзаконними нормативними актами, в тому числі Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», відповідно до якої встановлювалась можливість здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

На думку позивача, така обставина дає дійти висновку про те, що вчинений виконавчий напис для стягнення боргу з позивача базувався на правочині, що не передбачає звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів, оскільки на момент його вчення зміни до переліку, якими було запроваджено можливість вчинення виконавчих написів по стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, були визнані нечинними судовим рішенням.

Будь-які нотаріальні угоди з фінансовими установами, наявність яких надає право на ініціювання вчинення виконавчого напису кредитором в разі прострочення виконання зобов`язання боржником за такими угодами (п.1 Переліку документів), нотаріусу не подавались.

Вказуючи на відповідні обставини, а також наявність спору в частині розміру заборгованості за кредитним договором, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яловою Наталією Олександрівною, зареєстрований в реєстрі № 688 від 06 грудня 2019 року, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за Кредитним договором №435-К2-001 від 04 червня 2018 року у загальному розмірі 29547, 00 грн., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» суму стягнених грошових коштів за виконавчим написом № 688, що вчинений 06.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яловою Наталією Олександрівною, в розмірі 12039, 74 грн., відшкодувати судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу, підтверджену документально (в розмірі 2000,00 грн.).

Ухвалою суду від 13.12.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.

Судом встановлено наступні обставини.

Виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яловою Н.О. виконавчим написом від 06.12.2019 року, зареєстрованим в реєстрі за № 688, запропоновано стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позиска» суму заборгованості в розмірі 28 047,00 грн. за договором кредиту від 04.06.2018 року.

Заборгованість нарахована за період з 31.07.2018 року по 28.11.2019 року.

За змістом виконавчого напису з боржника стягнуто плату в сумі 1500,00 грн., а всього, з урахуванням суми заборгованості 29 547,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 87-88 закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, визначено, що для одержання виконавчого напису за кредитними договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Вказаний пункт внесено в зміст переліку документів на підставі п.2 «Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 662. («Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин»)

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України N 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, зокрема, п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача з приводу неможливості застосування нотаріусом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в редакції, що визначали перелік документів у стягненні заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 року.

Для одержання виконавчого напису згідно даної редакції подаються: оригінал нотаріально посвідчено угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Вирішуючи питання щодо обгрунтованості заявлених позивачем вимог, суд виходить з передбачених положеннями ст. 2 ЦПК України принципів цивільного судочинства, що полягають, зокрема, у змагальності сторін, диспозитивності.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Надаючи оцінку всім доказам у взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини в обгрунтування заявлених вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є достатніми для визнання таких вимог виправданими, а тому, з огляду на вищезазначені порушення, допущені при вчиненні виконавчого напису, яким суд вважав необхідним надати оцінку у їх повній сукупності, позов у відповідній частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Судом встановлено, що за наслідком вчинених виконавчих дій з позивача стягнуто грошову суму в розмірі 12 039,74 грн., з яких: 10 408,00 грн. на користь ТОВ «Бізнес Позика» як погашення боргу, 590,94 грн. на користь ТОВ «Бізнес Позика» як повернення авансового внеску, 1040,80 грн. як винагорода приватного виконавця, отримана приватним виконавцем Волковою Є.О.

Вважаючи ґрунтованими вимоги позивача в частині пред`явлення вимог про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, суд виключає з наведеної суми винагороду приватного виконавця в розмірі 1400 грн. та стягує з відповідача 10 998,94 грн.

Так, позивач, який наділений правом на вибір процесуальної участі інших осіб в залежності від прояву у спірних правовідносинах, характеру взаємодії та наслідків, визначаючи статус учасників у справі фактично не пред`явив позовних вимог до приватного виконавця як відповідача у справі.

На підставі ст.ст. 137, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 1073,60 грн. судового збору, а також 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, розмір якої суд визнає пропорційним відносно складності справи, значення для учасників, обсягу виконаної роботи адвокатом.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 258-279 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Яловою Наталією Олександрівною, зареєстрований в реєстрі № 688 від 06 грудня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за Кредитним договором №435-К2-001 від 04 червня 2018 року у загальному розмірі 29547, 00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код , адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 624) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 10 998,94 грн. як грошової суми, набутої без достатньої правової підстави.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (код , адреса місцезнаходження: 02002, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 624) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 1073, 60 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М. Лєдньов