Справа № 196/105/24
№ провадження 2/196/117/2024
УХВАЛА

19.01.2024 смт Царичанка

? Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Костюков Д.Г., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення грошових коштів.

Позивач разом з позовною заявою подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору.

Під час вивчення матеріалів вказаної позовної заяви було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, оскільки обставини викладено неповно, не зазначено докази, які підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Згідно з п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Як вбачається з поданої заяви ці вимоги закону позивачем не виконано, хоча заявлено вимогу про стягнення грошових коштів.

Отже, позивачу слід усунути недоліки шляхом зазначення ціни позову, оскільки відповідно до вимог ЦПК України це є обов`язковою умовою до змісту позовної заяви.

Крім того, частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак, позивач, звертаючись до суду з позовом у 2024 році, на підтвердження обставин, що перешкоджають сплатити судовий збір, надала, крім пенсійного посвідчення, згідно з яким ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 3 гр., відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків за 2022 рік, а не за 2023 рік, як того вимагає п.1 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, позивачці необхідно надати довідку про доходи за 2023 рік, або інші належні докази її статків за цей період (у випадку невідображення в довідці про доходи відомостей за 4 квартал 2023 року - довідки про доходи за цей період з інших джерел).

Крім того, відповідно до положень ч.ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Таким чином, при вирішенні питання про відстрочку, розстрочку, зменшення судового збору, або про звільнення від його сплати суд враховує загальний майновий стан особи, а не лише розмір її доходів за попередній рік.

За змістом практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Таким чином, позивачці належить підтвердити відповідними доказами її скрутне матеріальне становище, зокрема, але не виключно, відомостями: про наявність чи відсутність коштів на рахунках позивачки у фінансових установах; про наявність чи відсутність рухомого та нерухомого майна; про витрати позивачки на лікування, про наявність на її утриманні непрацездатних осіб, тощо.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Оскільки згідно відомостей Єдиного реєстру адвокатів України, який є у вільному доступі, право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 зупинено 01.08.2018, у останньої відсутній обов`язок щодо реєстрації електронного кабінету відповідно до вимог ч.6 ст.14 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного позивач не звільнений від обов`язку надсилання копій документів іншому учаснику справи, у зв`язку з чим позивачу необхідно виконати вимоги ч.7 ст. 43, ч.1 ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення грошових коштів? ? - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков? ? ? ? ? ?