Справа № 645/2414/18
Провадження № 6/645/5/24
У Х В А Л А

іменем України

18 квітня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді Шарка О.П

секретаря судових засідань Мухіна В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника боржника, ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів по цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, такими, що не підлягають виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №645/2414/18, виданий Фрунзенським районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованості за опалення та підігрів води за період часу з 01.2014 року по 03.2018 року у розмірі 47116,85 грн., інфляційні витрати у розмірі 6772,99 грн. та 3% річних у розмірі 1532,19 грн.

В обгрунтування заяви зазначили, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2018 у справі №645/2414/18 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованості за опалення та підігрів води за період часу з 01.2014 року по 03.2018 року у розмірі 47116,85 грн., інфляційні витрати у розмірі 6772,99 грн. та 3% річних у розмірі 1532,19 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 587 грн. 33 коп. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 скасовано зазначене заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2018

Особи, які беруть участь у справі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь і належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши доводи та підстави поданої боржником заяви, дослідивши матеріали, надані стягувачем, оцінюючи їх в сукупності, зазначає наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2018 у справі №645/2414/18 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованості за опалення та підігрів води за період часу з 01.2014 року по 03.2018 року у розмірі 47116,85 грн., інфляційні витрати у розмірі 6772,99 грн. та 3% річних у розмірі 1532,19 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 587 грн. 33 коп.

На виконання зазначеного рішення 13.02.2019 року видано виконавчий лист №645/2414/18, відкрито виконавче провадження ВП №65188676.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.08.2023 скасовано зазначене заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.10.2018

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2023 року частково задоволені позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та підігрів води за період часу з 01.2014 року по 03.2018 року у розмірі 47116 грн. 85 коп., 3% річних у розмірі 6772 грн. 99 коп. та інфляційні витрати у розмірі 1532 грн. 19 коп., судовий збір по 881 грн. 00 коп. з кожного.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положення статті 129-1 Конституції України визначають, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року.

У справі "Soering vsUK" [5] Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

Відповідно п.5 ч.1ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями цивільного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчих листів, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 260, 261, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника боржника, ОСОБА_1 про визнання виконавчих документів по цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за опалення та підігрів води, такими, що не підлягають виконанню - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не буде скасована, вона набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя