Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2024 Справа №607/1143/24 Провадження №2/607/1131/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 лютого 1991 року між сторонами у відділі ЗАГСу було зареєстровано шлюб, про що видано свідоцтво про одруження НОМЕР_1 та в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 243.

Від даного шлюбу народився син ОСОБА_4 , про що видано свідоцтво про народження сина ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що тривалий час подружжя проживає окремо, перестали вести спільне господарство. Фактично сім`я припинила своє існування. Подальше спільне життя суперечить інтересам позивачки, проти примирення вона заперечує.

Ухвалою судді від 19 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/1143/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з підстав, у ньому наведених; строк на примирення просила не надавати.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засідання позовні вимоги визнав повністю, просив розірвати шлюб, час на примирення не надавати.

Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 22 лютого 1991 року, сторони 22 лютого 1991 року у відділі ЗАГСу міськвиконкому м. Тернопіль зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 243.

Неповнолітніх дітей у подружжя від цього шлюбу немає.

Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

У разі укладення визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Так, як відповідач визнав позов, слід повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору 605,60 грн.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 605,60 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 142, 206, 247, 258268, 273, 352355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ,зареєстрований 22 лютого 1991 року у відділі ЗАГСу міськвиконкому м. Тернопіль, актовий запис № 243.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя О. Герчаківська