Справа № 368/1747/23
Рішення

Іменем України

"15" квітня 2024 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» 3 % річних в розмірі 38981.19 грн. та інфляційних нарахувань в розмірі 198747,89 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 3565,5 грн.

Мотивували позов тим, що 06.11.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк Експобанк» найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства»), (далі Первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту і забезпечення №162/АК-2007.

Згідно Договору про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 06.03.2018р., право вимоги за договором кредиту від 06.11.2007р., первісний кредитор відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Внаслідок відступлення прав вимоги ТОБ «ФК «Дніпрофінансгруп» є єдиним власником всіх прав вимоги за договором кредиту від 06.11.2007р. (у тому числі, але не обмежуючись, прав на отримання всіх платежів за укладеними договорами, і всіх прав Заставодержателя) з 06.03.2018р.

Згідно з зазначеним договором, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як новий кредитор, набув право вимоги до ОСОБА_1 щодо отримання загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності рішенням, а також право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за договором кредиту та договором поруки з дати набрання чинності.

Викладені обставини встановлені ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 19.03.2019р. по справі №2-201/12.

В зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, первісний кредитор звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 26.03.2012р. по справі №2-201/12 стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість у сумі 432 766,94 грн. (далі Рішення суду).

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі Ло310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04.06.2019р. у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статей 524,533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь штіе`і2гтора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому право кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018р. у справі №758/1303/15-ц.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання типового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням застановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018р. у справі №910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016р. у справі ЛоЗ-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Викладений висновок також корелюється із позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.05.2018р. по справі №686/21962/15-ц.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Загальна сума заборгованості, встановлена рішенням суду, складає 432 766,94 грн. Виходячи з цього, позивач розраховує відсоток річних та інфляційні нарахування в межах періоду загального строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України з 27.11.2020р. по 27.11.2023р.

За таких обставин, враховуючи положення ст.625 ЦК України, розмір грошового зобов`язання відповідача за час прострочення виконання рішення суду складає: 38 981,19 грн. 3% річних та 198 747,89 грн. інфляційних нарахувань, а всього 237 729,08 грн. (двісті тридцять сім тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 08 копійок).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив. В позовній заяві заявив розглянути справу у відсутність представника позивача. Ухвалою суду від 22.02.2024 року на підставі ст.223ч.2 п.5 ЦПК України суд визнав потрібним, щоб представник позивача дав особисті пояснення чи набрала законної сили ухвала суду від 19.03.2019 року про заміну сторони виконавчого провадження і чи перебуває на примусовому виконанні виконавчий лист та які докази на підтвердження вказаних обставин з метою підтвердження , що не пропущено позивачем строк предявлення виконачого листа до виконання . І розгляд справи відкладено на 19.03.2024 року на 10 год.40 хв. Ухвалою суду від 19.03.2024 року розгляд справи відкладено на 15.04.2024 року на 15 год. так як сторони не з`явились і відсутні дані про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача не з`явився в судове засідання 15.04.2024 року і розгляд справи проведено у його відсутність.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, а тому розгляд справи проведено у його відсутність.

Судом встановлено, що рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 26.03.2012р. по справі №2-201/12 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість по кредиту в сумі 15896,988 дол. США , нараховані проценти 145,99 дол. США, прострочену заборгованість за кредитом в сумі 12472,45 дол.США, прострочену заборгованість за нарахованими процентами в сумі 9769,91 дол.США, заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 7540,91 дол.США, прострочену заборгованість за нарахованою комісією в сумі 9395,22 грн., загальну заборгованість по пені за несвоєчасну оплату нарахованої комісї в сумі 6877,30 грн., а всього на загальну суму 52155,03 дол.США та 16272 ,52 грн., а всього 432 766,94 грн. Заборгованість стягнуто по договору кредиту і забезпечення №162/АК-2007 від 06.11.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк Експобанк» найменування змінено на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства»), (далі Первісний кредитор) та ОСОБА_1 .

Позивач подав суду ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 19.03.2019 року з відміткою суду , що станом на 19.03.2019 року ухвала суду не набрала законної сили . Цією ухвалою замінено сторону стягувача у виконавчому листі Кагарлицького районного суду Київської області від 11.04.2013 р. по справі № 2-201/12 з ОСОБА_1 примусового виконання рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 26.03.2012 р. по справі № 2-201/12 про стягнення заборгованості з суми боргу в розмірі 432766,94 грн.: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Експобанк» його правонаступником а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»», , (адреса: 49089, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Автотранспортна, будинок 2, офіс 205, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299). Ухвала обгрунтована тим, що згідно Договору про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги від 06.03.2018р., право вимоги за договором кредиту від 06.11.2007р., первісний кредитор відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Вказана ухвала суду не є допустимим доказом, так як позивач не надав доказів, що ухвала суду набрала законної сили.

Згідно ст.512 ЦК України передбачено:

1. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

2. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

3. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст.514 ч.1 ЦК України передбачено, шо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представник позивача не надав належних і допустимих доказів , що кредитор у зобовязанні за договором кредиту від 06.11.2007р. замінений позивачем , а тому не довів вказаної обставини.

Також в ухвалі суду від 19.03.2019 року зазначено, що боржник ОСОБА_1 посилався на те, що постановою державного виконавця від 26.03.2015 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження ПАТ «КБ Експобанк» правонаступником якого є заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" і тому заявник вже позбавлений можливості ставити питання про поновлення такого строку.

Відповідно до ст.12 ЗУ « Про виконавче провадження» передбачено:

1. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

2. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

3. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

4. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

5. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження, що не пропущено позивачем строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ст.625 ЦК України передбачено:

1. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач не довів, що відповідач є боржником перед позивачем а тому, враховуючи вище зазначене в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст..512,514,625 ЦК України, ст.12 ЗУ « Про виконавче провадження» , ст. 76, 81,263-265, 273 ч.4 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 19.04. 2024 року.

Суддя В.І. Кириченко