Номер провадження: 22-з/813/123/24
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
19.02.2024 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,
при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сердюкова Бориса Леонідовича про розподіл судових витрат у справі за апеляційною скаргою адвоката Богатирьова Сергія Анатолійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОР-КЛАС» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОР-КЛАС» про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії,
У провадженні Одеського апеляційного суду знаходилася апеляційна скарга адвоката Богатирьова Сергія Анатолійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОР-КЛАС» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОР-КЛАС» про розірвання договору та зобов`язання вчинити дії.
08 лютого 2024 року постановою Одеського апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу адвоката Богатирьова Сергія Анатолійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОР-КЛАС», змінивши та доповнивши рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 березня 2023 року в частині мотивування, в іншій частині оскаржуване рішення залишено без змін.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не викликалися. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та заяву про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір передачі (відступлення) майнових прав №22/10/21-ЕЛ3/8.10.ІІІ від 22 жовтня 2021 року з 15 листопада 2021 року та зобов`язати ТОВ «МЕЛІОР-КЛАС» виконати п.п. 7.4-7.5 договору передачі (відступлення) майнових прав №22/10/21-ЕЛ3/8.10.ІІІ від 22 жовтня 2021 року щодо повернення набувачу сплачених на користь ТОВ «МЕЛІОР-КЛАС» грошових коштів у 7-денний строк (т. 1, а.с. 14 зворот).
Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 та вирішив:
розірвати договір передачі (відступлення) майнових прав №22/10/21-ЕЛ3/8.10.ІІІ від 22.10.2021 року, укладений між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОР-КЛАС»;
зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕЛІОР-КЛАС» вчинити дії, а саме: виконати п.п.7.4-7.5. договору передачі (відступлення) майнових прав № 22/10/21-ЕЛ3/8.10.ІІІ від 22.10.2021 року у семиденний строк;
в іншій частині позовних вимог суд вирішив відмовити (т. 1, а.с. 181).
Як вже зазначалося вище, постановою Одеського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року оскаржуване рішення змінено та доповнено в частині мотивування, в іншій частині - залишено без змін.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До заяви про розподіл судових витрат представником позивача долучено копію договору про надання правової допомоги №09-06 від 09 червня 2022 року, копію додаткової угоди до договору №09-06 від 30 серпня 2022 року та копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору №09-06 про надання правової допомоги від 09 червня 2023 року.
Згідно з п. 4.5 договору №09-06 від 09 червня 2022 року розмір гонорару адвоката у кожній судовій справі або в будь-яких інших дорученнях клієнта є фіксованим і не залежить від кількості витраченого часу, кількості судових засідань, обсягу та кількості підготовлених документів, здійснення інших необхідних дій для представництва інтересів клієнта у судовій справі тощо.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 627 ЦК України, згідно з якими сторони при укладені, зокрема, договору про надання правової допомоги є вільними у виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. А тому, з огляду на викладене, враховуючи, що за результатами розгляду апеляційної скарги оскаржуване рішення змінено та доповнено в частині мотивування, та оскільки від апелянта не надходило жодних заяв/клопотань щодо зменшення розміру судових витрат, апеляційний суд задовольняє заяву представника позивача щодо розподілу судових витрат та стягує понесені позивачем витрати на правову допомогу під час розгляду справи судом апеляційної інстанції з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 270, 381-384, ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Сердюкова Бориса Леонідовича про розподіл судових витрат - задовольнити.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк