Справа № 343/2203/20
Провадження № 22-ц/4808/165/24
Головуючий у 1 інстанції Тураш В. А.
Суддя-доповідач Максюта
У Х В А Л А

25 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 адвоката Онофришина Н.В., відповідача приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С. та її представника адвоката Шиян Л.І.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Руслани Степанівни про визнання незаконною відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити нотаріальну дію, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області, ухвалене суддею Турашем В.А. 17 жовтня 2023 року в м. Долина Івано-Франківської області, повний текст якого складено 27 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2023 року у задоволені позову відмовлено (а.с.35-41, том 2).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 подала клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування зазначила, що наявні вагомі підстави для зупинення провадження в даній справі до розгляду Верховним Судом поданої нею касаційної скарги на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 19.06.2023 року в справі №343/373/22 за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_3 , відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та ОСОБА_1 про визнання електронних торгів недійсними. Зазначає, що обставини даної справи тісно пов`язані із предметом дослідження у справі №343/373/22. Так, відповідач в даній справі у відзиві на позовну заяву аргументує законність своєї відмови саме мотивами незаконності проведення публічних торгів щодо відчуження спірного майна, які є предметом спору у справі №343/373/22. Також відповідачем заявлялось клопотання про залучення до участі у справі осіб, що є сторонами у справі №343/373/22. Саме за клопотанням відповідача провадження у цій справі зупинялося на строк більше 13 місяців до вирішення цивільної справи №343/373/22. В основу оскаржуваного нею рішення покладені обставини, що були предметом спору в справі №343/373/22. Враховуючи наведені обставини вважає, що продовження розгляду даної справи без урахування остаточного рішення Верховного Суду у справі №343/373/22 порушить її конституційне право на судовий захист, гарантоване ст. 55 Конституції України, а у випадку задоволення її касаційної скарги у справі №343/373/22 зумовить значні додаткові судові витрати з її боку. Просить зупинити провадження в справі до ухвалення рішення Верховним Судом у справі №343/373/22.

Вислухавши думку представника особи, яка подала апеляційну скаргу, позивачки ОСОБА_1 адвоката Онофришина Н.В., відповідача приватного нотаріуса Долинського нотаріального округу Барабаш Р.С. та її представника адвоката Шиян Л.І., вирішуючи зазначене клопотання, апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п.6 ч.1ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв`язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов`язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01.02.2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що необґрунтоване зупинення провадження в справі порушує розумні строки судового розгляду, а відтак, і права учасників процесу. Питання про розумність строку провадження в справі вирішується з урахуванням права особи на справедливий суд у контексті положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, з урахуванням дійсних обставин справи, критеріїв складності справи, поведінки заявника та компетентних органів, а також важливості предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції» та ін.).

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинні існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, а факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Апеляційний суд не вбачає необхідності зупиняти провадження у справі, оскільки відсутні об`єктивні підстави, які перешкоджають подальшому розгляду справи та зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду, тому клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає як необґрунтоване.

Керуючись ст. 222, 251, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження в даній справі відмовити.

Ухвала у касаційному порядку окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин

В.Д. Фединяк

Повний текст ухвали складено 02 лютого 2024 року.