1Справа № 543/1285/23 6/335/82/2024
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Романько О.О.,
за участю секретаря судового засідання Гутник Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», попередній стягувач товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя відповідно до ухвали Оржицького районного суду Полтавської області від 28.12.2023 надійшла цивільна справа за заявою ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», попередній стягувач товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання за підсудністю.
31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 126, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 999-00041510/1 від 05.04.2013 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».
31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 126/1, відповідно до якого право вимоги за договором поруки від 05.04.2013 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».
06.12.2021 між ТОВ «ФК «Фінрайт» ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 001/06/12, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 999-00041510/1 від 05.04.2013, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право вимоги.
Оскільки внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, заявник просив замінити сторону виконавчого провадження ТОВ «ФК «Фінрайт» на ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 61125906, № 68015827 з примусового виконавчого листа щодо боржника-2 було завершено Вознесенівським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа щодо боржника-2 на примусовому виконанні не перебуває.
На підставі наведеного, зважаючи на ті обставини, що місцезнаходження оригіналу виконавчого документу невідоме та можливість його встановлення відсутня, оригінал виконавчого листа щодо боржника-2 на примусовому виконанні не перебуває, заявник просив видати дублікат виконавчого документу та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Представник заявника в поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити в його відсутності.
Від боржників надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, вказали що проти заміни стягувача не заперечують.
Від первісного стягувача будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не надходило.
Неявка осіб, що беруть участь у справі, згідно положень ч. 3 ст. 442 ЦПК України, не перешкоджає розглядові питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
09.12.2019 ПАТ «ІмексБанк» подало до Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_2
07.02.2020 державним виконавцем було винесено постанову у ВП № 61125906 про арешт коштів божника ОСОБА_2 , а також зроблено запити щодо наявності у боржника будь-якого майна.
31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 126, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 999-00041510/1 від 05.04.2013 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».
31.03.2020 року між ПАТ «Імексбанк» та Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 126/1, відповідно до якого право вимоги за договором поруки від 05.04.2013 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».
12.11.2020 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення витрат з виконавчого провадження, про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи відносно боржника ОСОБА_1 від 23.11.2020.
29.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1
25.05.2023 державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи боржника ОСОБА_1 у банку для здійснення видаткових операцій.
15.08.2023 державним виконавцем винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження № 63591382.
Таким чином, встановлено, що виконавче провадження № 63591382 відносно боржника ОСОБА_1 було відкрито 12.11.2020 а наразі не завершено і перебуває на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
18.10.2021 державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у ВП № 61125906 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відносно боржника ОСОБА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином виконавче провадження № 61125906 було розпочате 03.02.2020 та завершено 18.10.2021.
29.12.2021 на підставі цієї заяви було відкрито виконавче провадження № 68015827. Також, цього ж дня відповідно до супровідного листа № 752в копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана сторонам.
06.12.2021 між ТОВ «ФК «Фінрайт» ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 001/06/12, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 999-00041510/1 від 05.04.2013, перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Як вбачається з витягу з реєстру договорів та боржників, що є додатком № 1 до договору № 001/06-12 від 06.12.2021, право вимоги за кредитним договором № 999-00041510 від 05.04.2013, де позичальником є ОСОБА_1 , перейшло від ТОВ «ФК «Фінрайт» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
30.06.2022 у виконавчому провадженні № 68015827 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Копія постанови була надіслана сторонам виконавчого провадження.
Таким чином було встановлено, що виконавче провадження було розпочате 29.12.2021 та завершено 30.06.2022.
Частиною 1 ст. 55 ЦПК України, передбачено, що у разі припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є правонаступництво.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Таким чином, в результаті правонаступництва від ТОВ «ФК «Фінрайт» до ТОВ «Еліт Фінанс» відбувся перехід прав та обов`язків від попереднього стягувача новому.
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Звернення правонаступника із заявою про надання йому статусу стягувача у виконавчому провадженні відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».
За таких обставин, суд вважає, що заява в частині заміни сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.
Щодо вимог в частині видачі дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За приписами ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
У відповідності до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Суд зазначає, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.
Виконавчий документ Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя був виданий 13.10.2015, тобто на час дії п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, відповідно до якої виконавчі документи судів можуть бути пред`явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
Разом з тим, відповідно до матеріалів виконавчих проваджень № 68015827 та № 61125906 було встановлено, що виконавчий лист декілька разів був звернений до виконання. Зокрема, чергова заява про відкриття виконавчого провадження з боку ТОВ «ФК «Фінрайт» була надіслана 15.11.2021 на її підставі було відкрите виконавче провадження 29.12.2021, тобто вже після укладення між ТОВ «ФК «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» договору факторингу. Виконавчий лист повертався 30.06.2022 саме стягувачу ТОВ «ФК «Фінрайт».
Проте потім виконавчий лист до виконання не пред`явлений і згідно з інформацією з Лівобережного ВДВС на виконання не надходив.
ТОВ «Еліт Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2 за договором № 001/06-12 про відступлення прав вимоги від 06.12.2021.
Таким чином, на момент купівлі кредитного портфелю підлягало з`ясуванню те чи не сплинув строк пред`явлення виконавчого листа про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2 ..
При цьому заявником взагалі не наведені підстави, які б доводили як відсутність пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, так і його закінчення, зокрема з огляду на те, що виконавчий документ декілька разів повертався державним виконавцем попередньому стягувачу.
Так, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.
Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.
Укладаючи договір відступлення права вимоги, ТОВ «Еліт Фінанс» повинно було усвідомлювати те, що набуває статусу нового кредитора за зобов`язанням, щодо якого ухвалено рішення та виданий виконавчий документ та достеменно з`ясувати чи не сплинув строк пред`явлення такого до виконання.
Так, в судовому засіданні було встановлено, що на день укладення договору факторингу (06.12.2021) виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_2 перебував у Лівобережному відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). І саме на підставі заяви попереднього стягувача 29.12.2021 було відкрите виконавче провадження відносно такого боржника.
Сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець був обізнаний, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.
Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.
Суд розглянув позов ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ухвалив судове рішення про задоволення позову, у визначені законом строки видав виконавчий лист, тобто здійснив всі визначені законом дії для захисту порушеного права, а здійснювати контроль за виконанням судового рішення належить стягувачеві, як заінтересованій особі. Але суду не надано відомостей про те, що виконавчий лист дійсно відсутній у попереднього стягувача ТОВ «ФК «Фінрайт» і він не передавався після укладення договору факторингу до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Так, дійсно, встановлено, що виконавчий документ щодо боржника ОСОБА_2 не перебуває наразі на виконанні у Лівобережному відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки був повернутий стягувачу у встановленому законом порядку.
За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не передбачені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.
В постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) встановлює загальні строки у виконавчому провадженні, відповідно до якої строки у виконавчому провадженні це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.
Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом, встановлюються виконавцем.
Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше від граничного строку, визначеного цим Законом.
Стаття 12 Закону регулює строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку.
Статтею 12 Закону встановлені строки прийняття рішень виконавцями та вчинення виконавчих дій, зокрема строки накладення арешту на майно (кошти) боржника, скерування платіжних інструкцій на списання коштів, проведення опису та арешту майна, зняття арешту.
Строки вчинення інших виконавчих дій виконавцями та строки вчинення дій учасниками виконавчого провадження передбачені майже в кожній статті Закону: строки відстрочки та розстрочки виконання, зупинення вчинення виконавчих дій, повернення виконавчого документа, закінчення виконавчого провадження, строки виплати стягнутих сум та ін.
Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
24 лютого 2022 року Президент Володимир Зеленський підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Згідно з указом воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який, у подальшому, було продовжено та який триває наразі.
Як вбачається з матеріалів справи, повернення виконавчого документа стягувачу ТОВ «ФК «Фінрайт» (30.06.2022) припало на період воєнного стану введеного на території України.
ТОВ «ФК «Фінрайт» було залучено до розгляду даної справи. При цьому, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надало, доводів про втрату виконавчого документа не наводили.
Таким чином, висновки, які наведені заявником у заяві щодо втрати виконавчого документа стягувачем нічим не доведені та не обґрунтовані. Зокрема, суду не надано будь-яких актів про службові перевірки чи інші документи щодо констатування відсутності виконавчого документа у ТОВ «ФК «Фінрайт» чи у самого заявника.
Вказані норми права також дублюються в ст. 433 ЦПК України, відповідно до якої, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виходячи з аналізу зазначених норм, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та, залежно від характеру цих причин, зробити висновок про їх поважність чи навпаки, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором.
Причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.
Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду ( пункт 43).
Між тим, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гуренка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Сам факт запровадження карантинних обмежень та воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до ВДВС саме стягувачем у встановлені строки через запровадження такого, на переконання суду, не можна вважати поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.
Відтак, враховуючи, що заявником не доведено сам факт втрати виконавчого документу та пропущення строку для пред`явлення виконавчого документа, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документа, з підстав необґрунтованості таких вимог.
Керуючись ст. ст. 259-261, 353-354, 433, 442 ЦПК України, суд,-
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», попередній стягувач товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про заміну сторони (стягувача)у виконавчому провадженні, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити частково.
В іншій частині вимог відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо вона не проголошувалася з дати складання повного її тексту.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 19.04.2024.

Суддя: О.О. Романько