Справа № 944/6327/23
Провадження №2/944/477/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Матвіїва І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «СК «Мотор-Гарант» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування вимог посилається на те, що постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі №944/215/22 визнано ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанову суду та копії матеріалів даної справи направлено до УПП в Львівській області для вирішення питання щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, щодо порушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підпункту б) п. 2.10 ПДР та підпункту а) п. 9.10 ПДР для складання адміністративних матеріалів. У подальшому, на виконання постанови суду від 14.11.2022 у справі №944/215/22, УПП у Львівській області скерувало до Яворівського районного суду Львівської області адміністративні матеріали про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

05 травня 2023 року постановою Яворівський районний суд Львівської області у справі №944/1021/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , відповідно до п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Внаслідок вчиненої водієм автомобіля ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 січня 2022 року власнику автомобіля «Кіа Ріо» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали на суму 206111,33 грн згідно копії висновку судового експерта.

Оскільки, на день вчинення ДТП - 07.01.2022 автомобіль ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 був застрахований у Львівському представництві ТДВ «СК «Мотор-Гарант» та мав діючий страховий поліс за №203716498, водій автомобіля «Кіа Ріо» номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» (вх. №389/АК від 31.05.2023) щодо виплати страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю «Кіа Ріо» номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП, яка мала місце 07.01.2022.

Проте, ТДВ «СК «Мотор-Гарант» відмовило у даній виплаті ОСОБА_1 (вих. №936 від 20.06.2023) посилаючись на підпункт 37.1.4. пункту 37.1. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» де передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: «неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди». На вказану відмову ТДВ «СК «Мотор-Гарант» у здійсненні страхового відшкодування, ОСОБА_1 звернувся із відповідним зверненням до Моторно (транспортного) страхового бюро України, на що одержав відповідь, що ТДВ «СК «Мотор-Гарант»» не звільняється від обов`язку виконання укладених договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вважає, що відмова ТДВ «СК «Мотор-Гарант» у здійсненні страхового відшкодування є безпідставною, за таких обставин просить суд визнати протиправними дії ТДВ «СК «Мотор-Гарант» щодо відмови у відкритті справи із виплати страхового відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу - автомобілю марки «Кіа Ріо» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.01.2022 на автодорозі Львів Краківець, зобов`язати ТДВ «СК «Мотор-Гарант» відкрити справу із виплати страхового відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу - автомобілю марки «Кіа Ріо» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 та виплатити страхове відшкодування шкоди.

Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 13.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

28.11.2023 до суду від представника відповідача ТДВ «СК «Мотор-Гарант» надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. На обґрунтування відзиву зазначив, що заперечує проти позову, оскільки вимоги позивача є необґрунтованими. Зазначає, що позивач порушив норми п.33.1.4 ч.33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки звернувся до відповідача із повідомленням про дорожню-транспорту пригоду лише 31.05.2023, в той час як дорожня-транспортна пригода сталася 07.01.2022, тобто на 509 день з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Причини неподання (не звернення) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка у встановлені страховим законодавством терміни позивач не надав, так само як і поважність причин даного неподання (не звернення) не аргументував. Відповідно до п. 37.1.4 ч. 37.1 ст. 37 Закону України підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» прийнято рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, про що 20.06.2023 відповідним листом було повідомлено позивача. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

13.12.2023 до суду від представника позивача адвоката Охоти С.О. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якого позивач зазначає, що відповідачем належним чином не спростовані вимоги викладені у позовній заяві, лише 05 травня 2023 року постановою Яворівського районного суду Львівської області у справі №944/1021/23 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ДТП, яке мало місце 07.01.2022. Про вказане рішення суду, позивачу стало відомо у травні 2023 року і він відразу подав повідомлення про ДТП до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» та у подальшому заяву про виплату за страховим випадком. Вважає, що ОСОБА_1 , не порушуючи строків визначених у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подав до відповідача повідомлення та заяву про ДТП, а отже діяв у межах і спосіб передбачений чинним законодавством України. Зокрема, у постанові ВП ВС від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зроблено висновок, що у випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика за відшкодуванням шкоди з пропуском річного строку, однак доведе, що вжила розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, а строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страхової компанії, винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі в судовому порядку.

22.12.2023 до суду від представника відповідача ТДВ «СК «Мотор-Гарант» надійшло заперечення на відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з твердженням позивача, що останній діяв в межах і спосіб, передбачений чинним законодавством. Про те що, позивачу лише в травні 2023 стало відомо про визнання водія забезпеченого транспортного засобу винним у вчинені ним дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 07.01.2022, не звільняє його обов?язку, визначеного п. 33.1.4 ч. 33.1 ст.33 Закону України, в частині повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Охота С.О., подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги заперечує у повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.

Частинами 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 11.04.2024, є дата складення повного судового рішення 22.04.2024.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «Kia Rio» номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 16.10.2013.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №538920 від 07.01.2022, 07.01.2022 о 19.30 год на 13км+954м ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Kia Rio» номерний знак НОМЕР_2 був неуважним, недотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив наїзд на перешкоду автомобіль ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_1 , яким, як було встановлено у подальшому працівниками поліції керував ОСОБА_2 та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем «HYNDAI ACCENT» номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 . В результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 14.11.2022 визнано ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Направлено постанову суду та копії матеріалів даної справи до УПП в Львівській області для вирішення питання щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, щодо порушення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підпункту б) п. 2.10 ПДР та підпункту а) п. 9.10 ПДР для складання адміністративних матеріалів. Постанова набрала законної сили 25.11.2022. Справа №944/215/22.

Судом встановлено, що 07 січня 2022 року о 19 год 30 хв ОСОБА_2 , на 13 км+954м автодороги М-10 Львів-Краковець, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , будучи причепним до ДТП, не увімкнув аварійну сигналізацію, не встановив знак аварійної зупинки, не вжив всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, з проїзної частини дороги, внаслідок чого на нього здійснив наїзд автомобіль марки «Kia Rio» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який в подальшому інерційним рухом відкинуло на смугу зустрічного руху та зіткнувся з автомобілем марки «HYNDAI ACCENT» номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали технічні пошкодження та матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.10а, 9.10, 15.14 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 05.05.2023 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , відповідно до п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 16.05.2023. Справа №944/1021/23.

Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільна відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2101» номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у Львівському представництві Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» та мав діючий страховий поліс за №203716498.

31.05.2023 позивач направив до ТДВ «СК «Мотор-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю «Кіа Ріо» номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП, яка мала місце 07.01.2022.

Згідно відповіді №936 від 20.06.2023 ТДВ «СК «Мотор-Гарант» відмовило у даній виплаті ОСОБА_1 посилаючись на підпункт 37.1.4. пункту 37.1. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» де передбачено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: «неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди».

Згідно висновку експерта №107 за результатами авто товарознавчої експертизи вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Kia Rio», ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження у ДТП 07.01.2022, з врахуванням результатів його обстеження 26.07.2023, в цінах на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ на складові (запчастини) та матеріали, становить: 206111,33 гривень

Відповідно до ст.3 ЦПК Українита ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з пунктами 9.1, 9.2статті 9 Закону України № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до статті 12 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 34 ЗУ № 1961-IV визначені дії страховика та МТСБУ після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 34.1 ЗУ № 1961-IV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 34.2 ЗУ № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до ст. 34.3 ЗУ № 1961-IV якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ст.36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст.37.1.4 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Судом встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 (власник автомобіля «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 ), яка мала місце 07.01.2022, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» за полісом №203716498.

Відповідачем в порушення вимог статті 22 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку не було відшкодовано у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну позивача, чим порушені його права та законні інтереси, які підлягають до судового захисту.

Посилання представника відповідача про пропуск позивачем річного строку для звернення до страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування суд вважає такими, що не обґрунтовують заперечення проти позову, виходячи з такого.

Поняття «преклюзивні строки» здійснення регулятивного суб`єктивного права (строк подання заяви про страхове відшкодування до страховика) не є тотожним поняттю «позовна давність» (строк захисту порушеного права особи).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У такому випадку договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі та може бути оформлений як окремий договір, і як пункт основного договору (частина перша статті 259 ЦК України). При цьому закон не передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути скорочена за домовленістю сторін, що свідчить про те, що позовна давність на звернення до суду за захистом порушеного права визначається законом і може бути тільки збільшена.

Відповідно до положень статей 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Поряд із цим законодавством встановлюються також спеціальні строки позовної давності, зокрема, скорочені до одного року. Така позовна давність, яка закріплена статтею 258 ЦК України, визначена лише для вимог, зазначених у частині другій цієї норми, і зміст цієї норми не допускає розширеного тлумачення та передбачає такий строк для вимог про відшкодування шкоди, спричиненої наслідками ДТП.

Відповідно до правової позиції в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року справа № 147/66/17, провадження №14-95цс20 підпункт 37.1.4 пункту 37.1статті 37 Закону № 1961-IV визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат. Разом з тим, ані Закон №1961-IV, ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Водночас ЦК України передбачається також поновлення, зупинення, переривання позовної давності (статті 263-264, стаття 267 ЦК України). Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи в позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено в цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 ЦК України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми. З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Судом встановлено, що річний строк на пред`явлення страховику заяви про виплату страхового відшкодування пропущено позивачем з причин, не пов`язаних з невиконанням потерпілим своїх обов`язків, визначених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», натомість з боку відповідача після отримання повідомлення про страховий випадок порушено встановлену законом правову процедуру проведення розслідування та оцінки шкоди, тому обґрунтованою є вимога позивача отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 3220,80 гривень.

Керуючись ст. ст. 22, 258, 267, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 22, 29, 33, 35, 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з.», ст.ст. 4, 5, 12, 76-83, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» щодо відмови у відкритті справи із виплати страхового відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу - автомобілю марки «Кіа Ріо» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07.01.2022 на автодорозі Львів Краківець.

Зобов`язати Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» відкрити справу із виплати страхового відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу - автомобілю марки «Кіа Ріо» номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 та виплатити страхове відшкодування шкоди.

Стягнути Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 3220 (три тисячі двісті двадцять ) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 22 квітня 2024 року.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Мотор-Гарант»,юридична адреса: вул.Вересаєва,3 м.Запоріжжя, .

Суддя І.М.Матвіїв