Справа № 635/7518/23
Провадження №2/635/62/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Панас О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.

Представник позивача Мосін Андрій Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від суми прострочення, загальну суму 430505, 47 гривень, моральну шкоду завдану пошкодженням майна внаслідок дорожньо транспортної пригоди на загальну суму 5000,00 гривень та понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у сумі 4355,06 гривень.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 05 грудня 2022 року о 18 год. 00 хв. на автодорозі М-03, біля будинку № 1-А по вул. Сімферопольській в смт. Пісочин, відповідач 2, керуючи транспортним засобом BMW520 державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом NISSAN ROGUE без номера, vin-код НОМЕР_2 під керуванням відповідача 1, який в свою чергу порушив вимоги Правил дорожнього руху, в результаті чого останній здійснив зіткнення з транспортним засобом TOYOTA RAV 4 державний номерний знак НОМЕР_3 , що належить позивачеві, внаслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження. Дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача 1 та відповідача 2, тому відносно обох водіїв складено протоколи про адміністративні правопорушення, а постановою Харківського районного суду Харківської області (суддя Лук`яненко С.А.), що ухвалена 03 березня 2023 року в справі № 635/1652/22 та залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року, відповідачів визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обох притягнуто до адміністративної відповідальності. За таких обставин під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено вину обох відповідачів у завданні матеріальної шкоди позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем для встановлення розміру шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було замовлено та проведено незалежну експертну оцінку та у відповідності до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу від 01 березня 2023 року № 75/02-23, ринкова вартість транспортного засобу до пригоди становить 400536,00 грн., вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу склала 563843,81 грн, вартість транспортного засобу з урахуванням пошкоджень після дорожньо-транспортної пригоди - 171233,08 грн., а вартість матеріального збитку склала 400536,00 грн. Відповідно до відомостей, наданих Моторним (транспортним) страховим бюро України листом № 9-03/19170 від 12.06.2023 цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів відповідачів не застрахована, а тому відшкодування завданої шкоди цілком покладена солідарно на осіб, що її завдали, а саме відповідачами. Вартість матеріального збитку відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власник колісного транспортного засобу складає 400536, 00 грн., що підлягають стягненню солідарно з відповідачів, а з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення(21278 грн. 39 коп.), а також трьох процентів річних від суми прострочення (8691 грн. 08 коп.), підлягає стягненню на загальну суму 430505 (чотириста тридцять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 47 коп. Позивач зазначає, що протиправними діями відповідачів пошкоджено його особисте майно, що вплинуло на нормальну життєдіяльність, так як позбавило можливості використовувати транспортний засіб для власних потреб та на власний розсуд. Транспортний засіб був суттєво пошкоджений, тому позивач докладав значних зусиль для відновлення попереднього стану свого життя, використовуючи для пересування не свій власний транспортний засіб, а інші у тому числі і громадський транспорт. Дорожньо-транспортна пригода, що сталася з вини відповідачів, вплинула на нормальний спосіб життя позивача, так як останньому довелось вирішувати питання щодо евакуації транспортного засобу з місця пригоди, спілкуватися з працівниками поліції, їздити до суду, відволікатися від повсякденних занять, змінюючи свої плани і вносячи корективи в повсякденні заняття. Відсутність дій з боку відповідачів щодо відшкодування заподіяної шкоди спонукали позивача звернутись за захистом до суду, що також вплинуло на повсякденний ритм життя. Зазначені обставини негативно відобразилось на душевному спокої позивача, безсонні ночі та душевні страждання з приводу пошкодженого транспортного засобу, можлива втрата грошових коштів. Негативно відобразилось на психо-емоційному стані позивача. За таких обставин внаслідок дій відповідачів, позивачу завдано моральну шкоду, яку останній оцінює у загальному розмір 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. Враховуючи вищенаведене позивач вважає, що в зв`язку з пошкодженням належного йому майна солідарному стягненню з відповідачів підлягають матеріальна шкода на загальну суму 430505 (чотириста тридцять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 47 коп. та 5000 (п`ять тисяч) 00 коп. моральної шкоди.

Аргументи учасників справи.

11 вересня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Сагайдак Е.С., надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що звіт №75/02-23 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу не відповідає чинному законодавству та проведений з порушенням процедури. Звіт №120623 не містить даних про те, що оцінювач попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивий висновок. З 15 грудня 2017 року набрали чинності зміни до ЦПК України, зокрема, в частині викладення статті 106 цього Кодексу у редакції, яка визначає можливість складання експертного висновку за зверненням учасника справи. На час складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальних збитків від 22 грудня 2017 року № 22/12 нова редакція статті 106 ЦПК України визначала обов`язкове застереження про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність. Також позивач не надав жодного доказу, який вказує на відсутність вини позивача у вказаному ДТП, а саме те, що в його діях відсутні порушення вимогам правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 03.03.2023 у справі №635/1652/22 визнано винними ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак у вказаній постанові не зазначено про відсутність вини позивача. Відповідно до звіту №75/02-23 наданого позивачем розмір майнової шкоди оцінений в розмірі ринкової вартості транспортного засобу TOYOTA RAV 4 р.н. НОМЕР_3 , а саме 400536 грн., а розмір транспортного засобу після ДТП (залишкова вартість) становить 171 233 грн. 08 коп. У такому разі майнова шкода буле розраховуватися шляхом віднімання від ринкової вартості автомобіля, вартість автомобіля після ДТП. Враховуючи викладене просив відмовити ОСОБА_1 у заявлених позовних вимогах у повному обсязі;

26 вересня 2023 року відповідачем ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, так як внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05 грудня 2022 року на автодорозі М-03, біля будинку АДРЕСА_1 було пошкоджено майно позивача, розмір якої визначений у відповідності до закону та сумнівів не викликає. Зазначена ДТП відбулась з вини обох водіїв, що встановлено судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому матеріальна та моральна шкода підлягає солідарному стягненню з обох відповідачів. Крім того зазначив, що просить розглянути справу без його участі на підставі наявних у суду матеріалів та вирішити справу № 635/7518/23 у відповідності до чинного законодавства.

Рух справи.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

17 жовтня 2023 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті

Участь у справі сторін та інших учасників справи.

09 квітня 2024 року представник позивача адвокат Мосін А.В. надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтри мав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце судового засідання.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі на підставі наявних у суду матеріалів та вирішити справу № 635/7518/23 у відповідності до чинного законодавства.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

05.12.2022 року о 18 годині 00 хв. в Харківській області, автодорога М-03, біля будинку №1А по вул.Сімферопольській в смт.Пісочин, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом BMW520, д/н НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху, та здійснив зіткнення з транспортним засобом NІSSAN ROGUE б/н НОМЕР_4 , який після того здійснив зіткнення з транспортним засобом Toyota RAV4 д/н НОМЕР_3 , з яким в свою чергу зіткнувся транспортний засіб КІА Carens д/н НОМЕР_5 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.3 б,12.1 Правил дорожнього руху України.

05.12.2022 року о 18 годині 00 хв. в Харківській області, автодорога М-03, біля будинку №1А по вул.Сімферопольській в смт.Пісочин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем NІSSAN ROGUE б/н НОМЕР_4 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), не надав дорогу транспортного засобу BMW520, д/н НОМЕР_1 , внаслідок чого відбулося зіткнення, після чого NІSSAN ROGUE здійснив зіткнення з транспортним засобом RAV4 д/н НОМЕР_3 , з яким в свою чергу зіткнувся транспортний засіб КІА Carens д/н НОМЕР_5 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.8.4 б Правил дорожнього руху України.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн.80 коп. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та стягнуто судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн.80 коп.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить транспортний засіб TOYOTA RAV 4

державний номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , яке видане 25 вересня 2008 року.

06 лютого 2023 року ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 уклали договір про проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ марки TOYOTA TOYOTA RAV 4 реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно висновку № 75/02-23 про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу:

-вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, що оцінюється, марки TOYOTA RAV 4 державний номерний знак НОМЕР_3 на дату події 05 грудня 2022 р., становить: 400 536,00 грн. (чотириста тисяч п`ятсот тридцять шість гривень 00 коп.).

-вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_7 , без урахування фізичного зносу вузлів і деталей, на момент проведення дослідження, становить: 563 843,81 грн. (п`ятсот шістдесят три тисячі вісімсот сорок три гривні 81 коп.).

-ринкова вартість КТЗ марки TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_8 , без урахування аварійних пошкоджень на дату події 05 грудня 2022 року, становить: 400 536,00 грн. (чотириста тисяч п`ятсот тридцять шість гривень 00 коп.).

-вартість в пошкодженому стані після ДТП КТЗ марки TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_9 становить: 171 233,08 грн. (сто сімдесят одна тисяча двісті тридцять три гривні 08 коп.).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При цьому, пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено судам, що обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Це означає, що у справах, що стосуються відшкодування шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (внаслідок ДТП), обов`язок відшкодування шкоди виникає за наявності наступних умов: 1) дії завдавача шкоди були неправомірними; 2) між діями завдавача шкоди та шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей1166,1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 зазначеної постанови Пленуму, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зобов`язання із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання) це зобов`язання, які виникають внаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду.

Законодавство в деліктних правовідносинах передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Враховуючи, що постановою Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2023 року у справі № 635/1652/22 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, Харківським апеляційним судом, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_2 , та апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Постанову Харківського районного суду Харківської області від 03 березня 2023 року залишено без змін.

Суд приходить до висновку, що відповідачі мають відповідати за шкоду, спричинену внаслідок ДТП.

Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивачем на підтвердження вартості відновлювального ремонту транспортного засобу надано копію звіту № 75/02-23 про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідачів не була застрахована, що підтверджується відповіддю Моторно (транспортне) страхове бюро України, з якої вбачається, що згідно єдиної централізованої бази даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується за даними, отриманими від страховиків-членів МТСБУ на 05 грудня 2022 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпечення транспортного засобу «BMW 520» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 в ЦБД МТСБУ не виявлено. Також за результатами запиту інформації про чинний на дату 05 грудня 2022 року договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпечення транспортного засобу «NISSAN ROGUE», VIN код НОМЕР_2 , в ЦБД МТСБУ не виявлено.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Крім того позивачу ОСОБА_1 внаслідок неправомірних дій відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було спричинено моральну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, при визначенні суми моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, враховує характер та ступінь її завдання, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а саме з відповідачівОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як заподіювачам шкоди підлягає солідарному стягненню у розмірі 5000,00 гривень, моральної шкоди на користь позивача.

Враховуючи вище викладене, з відповідачів підлягає стягненню солідарно на користь позивача матеріальну шкоду заподіяну в наслідок дорожньо транспортної пригоди з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від суми прострочення, загальну суму 430505, 47 гривень, моральну шкоду завдану пошкодженням майна в наслідок дорожньо транспортної пригоди на загальну суму 5000,00 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 4355,06 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133, 141, 223, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди в сумі 430505,47 гривень, моральну шкоду, завдану пошкодженням майна внаслідок дорожньо транспортної пригоди в сумі 5000,00 гривень та понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у сумі 4355,06 гривень.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості, що не проголошуються:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 ;

представник позивача: ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_11 , місце проживання (перебування) та реєстрації: АДРЕСА_4 ;

представник відповідача: адвокат Сагайдак Едуард Сергійович, РНОКПП: НОМЕР_12 , а/с 1087, м. Харків;

відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_13 , місце проживання (перебування) та реєстрації: АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 18 квітня 2024 року.

Суддя О.В.Назаренко