РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/13672/23

Номер провадження 2/495/412/2024

15 січня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засіданні Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кулевчанської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності: на житловий будинок АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 84,0 кв.м, житловою площею 51,9 кв.м, літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», споруд № 1-4, I-II; на земельну ділянку площею 0,60 та, розташовану на території Кулевчанської сільської ради, Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району, Одеської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :01:001:1211; на земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :01:002:0982.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 84,0 кв.м, житловою площею 51,9 кв.м, літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», вбиральні: літ. «Ж», споруд № 1-4, І-III;

- земельна ділянка площею 0,60 га, розташована на території Кулевчанської сільської ради, Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району, Одеської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :01:001:1211;

- земельна ділянка площею 1,00 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :01:002:0982.

За життя мати склала заповіт, яким заповіла позивачу, ОСОБА_3 , все, належне їй на день смерті, майно.

Після смерті ОСОБА_4 /батька позивача і чоловіка померлої ОСОБА_2 /, відкрилася спадщина у складі 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку і земельної ділянки, площею 0,60 га. За життя мати не встигла оформити спадщину на все майно, належне померлому: на земельну ділянку площею 0,60 га свідоцтво на право власності за заповітом вона оформила, а на 1/2 частину зазначеного житлового будинку - ні, хоча спадщину фактично прийняла і будинком користувалася до смерті.

Після смерті матері позивач вчасно, у передбачений законодавством шестимісячний строк звернулася в смт. Сарата, Одеської області до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова I.I. для роз`яснення порядку оформлення спадщини після померлої матері, він надав перелік документів, які документи необхідно зібрати для оформлення спадщини, також роз`яснив, що в період воєнного стану змінився порядок прийняття спадщини: відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Тобто в умовах воєнного стану в Україні діє правило 10 (десяти) місяців на прийняття спадщини чи відмови від неї.

Враховуючи, що в період воєнного часу позивач проживає та працює закордоном, приїхала додому 01.05.2023 року і одразу після похорон матері 13.05.2023 року повернулася на роботу, що підтверджується відмітками про перетин кордону України в закордонному паспорті. Отримала дозвіл на виїзд до України з 03.11.2023 року по 18.11.2023 року, після приїзду зібрала документи і звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, але 15.11.2023 року отримала відмову нотаріуса з рекомендацією звернутися до суду в зв`язку з тим, що не подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки з 19 червня 2023 року набрали чинності нові правила і всі питання, пов`язані зі спадщиною, потрібно знову розв`язувати протягом шести місяців, як було до війни, а не десяти місяців.

Отже, з початку війни законодавцем було запроваджено зупинення перебігу вказаного 6-місячного строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття.

Мати позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто в період дії зазначеної постанови КМУ, десять місяців з часу її смерті спливають 29 лютого 2024 року. Позивач звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини у листопаді 2023 року, тобто 10 місяців ще не спливло, але їй було відмовлено у праві на спадщину в зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини.

Враховуючи, що в період, коли було внесено зміни в законодавство, позивач перебувала за межами країни, ніяких повідомлень щодо змін не отримувала, тому вважає, що строк прийняття спадщини нею, пропущено не з її вини, а з причин, які не залежали від її волі, тобто є поважними, в зв`язку з чим вона маю право на прийняття спадщини після померлої матері.

Оскільки позивач фактично прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_5 і спадкове майно перейшло в її володіння, у нотаріуса вона не може оформити свідоцтво на спадкове майно, в зв`язку з цим змушена звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2023 року провадження по вказаній справі було відкрито, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого засідання.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

У судове засідання представник відповідача Кулевчанської сільської ради не з`явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву визнають у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що батьками ОСОБА_1 /позивача/ є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07.10.1961 року Колесненською сільською радою Саратського району. Одеської області).

Після укладення шлюбу позивач змінила дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 04.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеської області).

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 25 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_4 .

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 04 травня 2023 року Саратським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 .

Житловий будинок АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 84,0 кв.м, житловою площею 51,9 кв.м, літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», вбиральні: літ. «Ж», споруд № 1-4, І-III належав померлим батькам позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках на праві спільної часткової власності. Вказане підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2008 року серія НОМЕР_5 , виданого Кулевчанською сільською радою Саратського району Одеської області та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19873401 від 13.08.2008 року серії ССЕ № 117504.

Земельна ділянка площею 0,60 га, розташована на території Кулевчанської сільської ради, Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району, Одеської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :01:001:1211 належала померлій ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про спадщину за заповітом серія НАІ № 423721, виданого 04 травня 2016 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим I.I. зареєстрованого в реєстрі за № 740. Вказане підтверджується копією вказаного свідоцтва та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Земельна ділянка площею 1,00 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:002:0982 належав померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну, ділянку серія ЯЖ № 717988 від 12 червня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 33.

ОСОБА_2 02 серпня 2016 року був складений заповіт, посвідчений секретарем Кулевчанської сільської ради, Саратського району, Одеської області Польжок Д.І., зареєстрований в реєстрі за № 90, яким вона на випадок смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті належатиме мені, та і на що я за законом матиму право, я заповідаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .».

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у складі 1/2 частини житлового будинку і земельної ділянки, площею 0,60 га, проте за життя мати не встигла оформити спадщину на все майно, належне померлому: на земельну ділянку площею 0,60 га свідоцтво на право власності за заповітом вона оформила, а на 1/2 частину зазначеного житлового будинку - ні, хоча спадщину фактично прийняла і будинком користувалася до смерті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 02 серпня 2016 року, посвідченого секретарем Кулевчанської сільської ради, Саратського району, Одеської області Польжок Д.І., зареєстрованого в реєстрі за № 90 усе належне їй майно заповіла позивачу.

Частиною 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції згідно з Постановою КМ № 209 від 06.03.2022 року установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року № 480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» внесено зміни до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», який викладено в наступній редакції - установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» внесено зміни до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», який викладено в наступній редакції - установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Таким чином позивач ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 у передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» строк звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. із заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим, крім судового, шляху захистити права позивача неможливо, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кулевчанської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за заповітом право власності: на житловий будинок АДРЕСА_1 , що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 84,0 кв.м, житловою площею 51,9 кв.м, літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В», літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е», вбиральні літ. «Ж», споруд № 1-4, I-IІI; на земельну ділянку площею 0,60 та, розташовану на території Кулевчанської сільської ради, Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району, Одеської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :01:001:1211; на земельну ділянку площею 1,00 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер якої :01:002:0982.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Д. Анісімова