Справа № 204/9095/23
(2/199/324/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

17.01.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Циганок К.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 17.09.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3187987.

Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України. Згідно п. 2.1. Договору позики за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору позики позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні.

Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 6000,00 грн. Строк позики: до 14.10.2021 року (27 днів).

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

У подальшому, 09.02.2022 року між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 3187987 від 17.09.2021 р., що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників позивачу відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 3187987 від 17.09.2021 р., що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

13 жовтня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 3187987 від 17.09.2021 року, відповідно до умов якої, сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, до 12.11.2021 року. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий: 1,99000%. Також було погоджено нарахування процентів, що зазначений у графіку.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором станом на 10.05.2023 в сумі 78882,00 грн., з яких: 6000 грн. заборгованість за кредитом; 69852,00 грн. заборгованість за процентами; 3030 грн. заборгованість з комісії.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 29922,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6000,00 грн. заборгованість за відсотками 20892,00 грн., заборгованість з комісії - 3030 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористалась.

Вивчивши матеріали позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.09.2021 між ТОВ «МАНІФОЮ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 3187987.

Договір позики укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п. 1 ст. 3, п. 12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України. Згідно п. 2.1. Договору позики за цим договором позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник приймає на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та сплатити позикодавцю проценти від суми позики та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору позики позика надається на умовах повернення, платності та строковості в національній валюті України - гривні.

Пунктом 2.3. Договору позики встановлені параметри позики: тип позики: короткострокова; мета отримання позики: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; сума позики: 6000,00 грн. Строк позики: до 14.10.2021 року (27 днів).

Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) позики на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

13 жовтня 2021 року між ТОВ «МАНІФОЮ» та відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору позики № 3187987 від 17.09.2021 року, відмовідно до умов якої, сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, до 12.11.2021 року. Середньоденний розмір процентів за користування позикою, базовий: 1,99000%. Також було погоджено нарахування процентів, що зазначений у графіку.

09.02.2022 року між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 09/02-2022, відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 3187987 від 17.09.2021 р., що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 .

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 3187987 від 17.09.2021 р., що укладений між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.

Враховуючи положення ст. ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги за договором позики № 3187987 від 17.09.2021 року.

Згідно ст.526, 527, 530ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст. 625 ЦК Україниборжник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Проценти за користування кредитом - проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України.

Проценти за неправомірне користування чужими грошовими коштами - проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований частиною 2 статті 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування».

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України. Тобто, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України, що узгоджується з позицією Верховного суду викладеною у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Відповідно до розрахунку за договором позики № 3187987 від 17.09.2021, станом на 10.05.2023 відповідач має заборгованість в сумі 78882,00 грн., з яких: 6000 грн. заборгованість за кредитом; 69852,00 грн. заборгованість за процентами; 3030 грн. заборгованість з комісії.

Між тим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 29922,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 6000,00 грн. заборгованість за відсотками 20892,00 грн., заборгованість з комісії - 3030 грн.

Водночас, пунктом 2.3. розділу 2 встановлено, зокрема, строк позики - до 14.10.2021 (27 днів). Додатковою угодою № 1 до Договору позики № 3187987 від 17.09.2021 року, сторони погодили продовжити строк позики на 30 днів, до 12.11.2021 року. Тобто, у даному випадку, нарахування передбачених договором процентів можливе лише до 12.11.2021 року.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто після 12.11.2021, а тому з 13.11.2021 позивач не мав права нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а мав право на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, але таких вимог не заявляв, тому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. Як і не права нараховувати передбачені Додатковою угодою № 1 до договору проценти за кредитом після 12.11.2021 року.

З матеріалів справи, а саме з розрахунку до Договору позики № 3187987 від 17.09.2021 року, вбачається, що проценти за користування позикою до 14.10.2021 року становлять 2579,00 грн., заборгованість за сумою позики 6000 грн. Згідно до розрахунку позивача у Додатковій угоди № 1 до Договору позики № 3187987 від 17.09.2021 року, вбачається, що проценти за користування позикою до 12.11.2021 становлять 3582,00 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню позика у розмірі 6000 грн., проценти у розмірі 6161 грн.

Умовами договору позики №3187987 не визначено розміру та порядку сплати комісії, тому позовні вимоги в частині стягнення комісії не підлягають задоволенню.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1-2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн та 2684 грн сплаченого судового збору за поданням даного позову.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду договір №02-01/2023 про надання правничої допомоги від 02.01.202, укладений між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»; прайс-лист з переліком виду послуг та вартістю послуг; копію квитанції про сплату за надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 12.05.2023 у розмірі 36000 грн 00 коп.; копію заявки на надання юридичної допомоги №33 від 28.04.2023 вартістю 9000 грн 00 коп.; копію витягу з акту №2 про надання юридичної допомоги від 16.06.2021, відповідно до якого 1 година витрачена для надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні коштує 3000 грн 00 коп., 4 години витрачених для складання позовної заяви коштує 6000 грн 00 коп.

Суд враховує, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обгрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, сторони у судове засідання не з`явилися, тобто, надання правничої допомоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» в даній справі зводилося до складання позовної заяви.

Враховуючи предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до 2000 грн.

У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. судового збору.

На підставі ст.4, 258-259,265,281-283, 289ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за Договором позики № 3187987 від 17.09.2021 у розмірі 12161,00 грн., які складається із: заборгованість за сумою позики 6000 грн., заборгованість по процентах 6161,00 грн., а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., а всього 16845 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок п`ять) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко