Справа № 685/1158/23
Провадження № 2/685/32/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Семченко Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 22.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №HMTWG4 (далі кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн, строком до 22.02.2021 року. Відповідно до додаткової угоди до кредитного договору №HMTWG4 від 22.02.2008 його було переведено з валюти гривня у валюту Долар США, розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 6331,39 Доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов додаткової угоди до кредитного договору ОСОБА_2 щомісяця повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, комісії та інших витрат згідно договору. У разі порушення зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_2 сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ОСОБА_2 обов`язку по поверненню кредиту своєчасно не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.07.2023 року заборгованість за кредитом становить 4459,64 доларів США, яка складається з: 2805,41 доларів США заборгованість за тілом кредиту; 290,56 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 1363,67 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Оскільки зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконано, просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №HMTWG4 від 22.02.2008 року у розмірі 4459,64 доларів США та судовий збір у розмірі 2684 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив, що у позовній заяві допущена описка, оскільки вказано, що 290,56 дол США- це заборгованість за процентами, однак згідно розрахунку заборгованості це сума комісії. Просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №HMTWG4 від 22.02.2008 року у розмірі 4459,64 доларів США та судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснила, що скільки кредит відповідачу надавався на споживчі цілі, то між позивачем та відповідачем було укладено споживчий договір, правовідносини за яким регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Умови кредитного договору №НМТWG4, якими передбачено сплату позичальником винагороди за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, суперечать положенням ст.11, ч.5,6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, тому вважає, що відрахування комісії в сумі 1 316,72 доларів США є неправомірним, однак враховуючи, що банк їх отримав він має дані кошти зарахувати до сплати основної заборгованості. Щодо вимоги про стягнення пені, зазначила, оскільки пеня є неустойкою і має штрафний, а не компенсаційний характер, вона не входить до складу зобов`язання, її сплата та розмір визначені ЗУ "Про захист прав споживача" за неналежне надання виконавцем банківських послуг споживачеві, то нарахування та стягнення такої пені має бути здійснене в національній валюті України (такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 року у справі №761/26293/16-ц). Вимоги про стягнення пені Банком заявлені у валюті кредиту - доларах США, а тому не підлягають задоволенню. Оскільки банк неправомірно нараховував комісію, то дані кошти мали бути зараховані як оплата основної заборгованості, а отже, відповідно штрафні санкції нараховані не правильно, що призвело до неправомірного стягнення пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 6 381,58 доларів США, з них сплачено 5017,91 доларів США, а також процентів на залишок заборгованості в сумі 7 595,08 доларів США, які також сплачені відповідачем. Тобто, з інформації наданої Банком ОСОБА_2 оплатив: 3525,98 доларів США основного боргу, 5017,91 доларів США пені, 7 595,08 доларів США процентів на залишок простроченої заборгованості. Всього оплачено 16 138, 97 доларів США. Просить суд врахувати, що в даному випадку це є споживче кредитування і викладені положення договору є несправедливими, так як відповідач уже сплатив втричі більше суми основної заборгованості. Враховуючи наведене, вважає вимоги Банку не доведеними та не обґрунтованими, та такими, що не підтверджені належними доказами. Також зазначила, що у випадку встановлення судом підстав для задоволення позову, просить застосувати позовну давність до заявлених вимог.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд розглядає позов і визначає розмір заборгованості виходячи з умов договору та вимог закону (постанова Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 156/268/21).

В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №HMTWG4, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн на споживчі цілі, зі сплатою відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 22.02.2021 року (п.7.1 кредитного договору) (а.с.12-14). 24 липня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до кредитного договору №HMTWG4 від 22.02.2008, згідно з умовами якої кредитні кошти переведено з валюти гривня у валюту Долар США, розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 6331,39 Доларів США (станом на 24.07.2008 - 29251 грн) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, строком з 24.07.2008 по 22.02.2021 включно (п.8.1 додаткової угоди до кредитного договору) (а.с.17-20). Відповідно до пунктів 2,3,8 додаткової угоди до кредитного договору позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 1,17 % на місяць, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки визначені договором. Відповідно до п.8.1 додаткової угоди до кредитного договору ОСОБА_2 зобов`язався щомісячно по 22 число кожного місяця здійснювати погашення кредиту в строки відповідно до графіка погашення кредиту (Додаток №1) (а.с.20-22), який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 24.07.2008, на рахунок № НОМЕР_1 відкритий у кредитора. При порушення зобов`язань за кредитним договором позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні (п.8.4 додаткової угоди до кредитного договору). Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати (п.5.1 додаткової угоди до кредитного договору). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість станом на 31.07.2023 року становить 4459,64 Доларів США, яка складається з: 2805,41 Доларів США заборгованість за тілом кредиту; 290,56 Доларів США заборгованість за комісією; 1363,67 Доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором (а.с.6-10).

Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що умови Додатковї угоди до Кредитного договору , які передбачають обов?язок відповідача сплатити позивачу комісію у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів ( п.8.1 Додаткової угоди) , є нікчемними, оскільки вказаний обов?язок передбачений умовами договору, є чітко визначеним та розрахований у Додатку №1 до додаткової угоди, та не суперечить вимогам ст. 11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діяла станом на день укладення угоди, згідно якої споживач не зобов?язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

Оскільки відповідач не надав суду доказів того, що він виконав свої обов`язки щодо повернення тіла кредиту та сплати комісії, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення 2805,41 доларів США заборгованості за тілом кредиту та 290, 56 дол США заборгованості за комісією задовольнити.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 1363,67 Доларів США суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (статті 549, 551, 611 ЦК України).

Згідно зі статтею 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц викладено висновок щодо виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті. Відповідно до цієї постанови як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046, частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме в тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Відповідно до п.8.4 додаткової угоди до кредитного договору при порушення зобов`язань за кредитним договором позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

Відповідно до п.5.1 додаткової угоди до кредитного договору сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України).

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Такого висновку дійшли Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 4 листопада 2015 року у справі N 6-1120цс15, і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі N 703/1181/16-ц.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, наданого позивачем на обґрунтування позовних вимог, відповідач сплатив позивачу за кредитним договором №HMTWG4 від 22.02.2008 року 16138, 97 дол США. Оскільки сума наданого кредиту 6331,39 дол США, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки до 300 дол США, що відповідатиме принципу пропорційності у цивільному судочинстві.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Щодо клопотання про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне:відповідно до ст 256, 257,259, 264 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Відповідно до п.8.1. 5.5.Додаткової Угоди , кредит надається на строк з 24.07.2008 по 22.02.2021 включно, термін позовної давності 5 років. Відповідно до виписки з рахунку ОСОБА_2 здійснив останній платіж 30.09.21, тобто станом на день звернення до суду 18.10.2023- строк позовної давності не пройшов.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3395,97 дол США заборгованості за кредитним договором.

На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивачу задоволено позов в розмірі 76,15% позовних вимог, то судовий збір необхідно стягнути в розмірі 2043,86 грн

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 257, 267, 525,526,530,611, 1050, 1054 ЦК України, ст. 11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів» в редакції станом на 22.02.2008, ст.12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором №HMTWG4 від 22.02.2008 в сумі 3395,97 дол США ( три тисячі триста дев?яносто п?ять дол 97 центів США ) , в тому числі -2805,41 доларів США заборгованості за тілом кредиту та 290, 56 дол США заборгованості за комісією, 300 дол США заборгованості за пенею та 2043,86 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча