ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/21348/23

Провадження № 22-ц/4820/389/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року (суддя Карплюк О.І.) за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Верховної Ради України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до держави Україна в особі Верховної Ради України про відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що йому було завдано моральну шкоду порушенням права на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади держави України в особі Верховної Ради України шляхом прийняття одинадцяти законів, які визнані Конституційним судом України неконституційними, що є встановленим юридичним фактом Рішеннями Конституційного Суду України. Розмір моральної шкоди заявлений позивачем за його вільним волевиявленням з врахуванням практики ЄСПЛ без будь-якої методики, оскільки така відсутня в державі Україна і є ефективним юридичним захистом.

Учасники суспільних відносин правомірно сподіваються, що прийняті Верховною Радою України Закони (акти права) є послідовними, відповідають Законам логіки, гарантують доступність змісту, приписи викладені ясно, чітко та без суперечливостей.

Однак, всупереч Конституції України, Верховна Рада України систематично і регулярно приймає неконституційні Закони, чим порушує абсолютне право позивача на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади. Доказом цього є саме Закони : «Про Рахункову палату», «Про об`єднання громадян», «Про тимчасову заборону підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги та послуги громадського транспорту, що надаються громадянам України», «Про організацію і порядок діяльності ВРУ» та Регламент ВРУ, «Про внесення змін до деяких законів України щодо мінімізації впливу фінансової кризи на розвиток вітчизняної промисловості « та інші.

Із урахуванням викладеного, просив суд стягнути з держави Україна на його користь десять мільйонів гривень моральної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Суд керувався тим, що ОСОБА_1 не надано до суду належних та допустимих доказів того, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначає, що судом першої інстанції порушено право апелянта на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність органів державної влади держави Україна і похідні від нього права не захистив, належного відшкодування не забезпечив та не виконав завдання цивільного судочинства. Вказує, що відповідач відзиву на позов не подавав, участі в судових слуханнях не приймав, будь-яких заперечень не висловлював, але суд, самостійно, за власною ініціативо вирішив правовий спір на його користь, чим порушив принцип правової визначеності, верховенства права, рівності і змагальності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Верховної Ради України не погоджується із доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 , просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що обґрунтовуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди завданої, на думку позивача, саме Верховною Радою України, позивачем не було надано суду жодних доказів, які б свідчили про наявність такої шкоди, протиправну бездіяльність відповідача та причинного зв`язку між шкодою та протиправною бездіяльністю.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Так, статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі, внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків.

В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього.

При цьому на потерпілого (позивача) покладається обов`язок довести факт неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. У свою чергу, відповідач має довести відсутність своєї вини у спричиненні шкоди потерпілому (позивачу).

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначав, що така шкода завдана саме йому, Верховною Радою України і є юридичним наслідком прийняття відповідачем одинадцяти неконституційних законів України, що на його думку, є встановленим юридичним фактом і підтверджується рішеннями Конституційного Суду України.

Однак позивачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про наявність такої шкоди, протиправну бездіяльність відповідача та причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю Верховної Ради України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не довів склад цивільного правопорушення, що є юридичною підставою відповідальності Держави Україна перед ним за завдані збитки, тому позов є необґрунтованим.

Посилання ОСОБА_1 на доведеність вимог і неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин та з врахуванням зазначених норм законодавства підстав для скасування рішення суду немає.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишає без задоволення, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 лютого 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк