Справа №: 671/2742/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису у відкритому судовому засіданні в місті Волочиську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

07 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області 24 червня 2016 року, актовий запис № 90, та про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що шлюбні відносини фактично припиненні, збереження сім`ї неможливе, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу є син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив заяву на позовну заяву, в якому зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає, а позовні вимоги про стягнення аліментів визнає частково в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Вказує, що дбає про сина, купує одяг, взуття, продукти харчування тощо, однак не взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від доходу, скільки на даний час він втратив роботу, має певні фінансові труднощі, погіршився стан його здоров`я, він потребує лікування, реабілітації. Зазначає, що має дохід від передачі в оренду земельної ділянки, який становить 8850 грн. на рік. Просить суд розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

За змістом ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син сторін проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач в достатньому розмірі матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов`язаний таку допомогу надавати.

Сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, про надання строку для примирення клопотання не подали.

Зазначені обставини підтверджуються: даними паспортів сторін, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою про склад сім`ї позивачки №460 від 27.11.2023 року, і не оспорюються сторонами.

За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливета суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів, суд враховує наступне.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У статті 8 Закону України Про охорону дитинства передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст. 181 СК України.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України).

У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Крім того, згідно з ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років 3196 гривень.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин щодо матеріального становища сторін, вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів (заробітку) доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи позов суд враховує стан здоров`я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивачки. Зокрема, судом враховано, що сторони є працездатними, про наявність на утриманні інших осіб доказів суду не надали.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надав суду достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин того, що він не спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Зокрема, відповідач не надав будь-яких доказів про те, що він є непрацездатним, а також про розмір отриманих ним доходів, доказів щодо відсутності у нього на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, тощо.

На думку суду, посилання відповідача на проходження ним амбулаторного лікування не можуть бути визнані достатніми доказами на підтвердження такого матеріального стану, яке позбавляє його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 49, 141, 223, 263-265, 273, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , уродженкою с. Бубнівка Волочиського району Хмельницької області, та ОСОБА_2 , уродженцем м.Волочиськ Хмельницької області, зареєстрований Волочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області 24 червня 2016 року, актовий запис № 90, розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 07.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін: позивач: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення складено 18.01.2024 року.

Суддя: