Провадження № 2/686/1845/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій Д.В.,

за участю представника позивача Крука А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Кредо», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП,

встановив:

14.08.2023 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ТДВ СК «Кредо» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, посилаючись на те, що 18.09.2022 року о 10.50 год. на 245 км+500 м автомобільної дороги №30 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка-Луганськ-Ізварине сталась дорожньо-транспортна пригода за участі водія автомобіля Skoda Octavia, держаний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 та водія автомобіля Opel Vivaro, держаний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , в результаті чого автомобіль Opel Vivaro, держаний номерний знак НОМЕР_2 зазнав механічні пошкодження із матеріальними збитками.

За наслідком пригоди на ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. 06.12.2022 року постановою Збаразького районного суду Тернопільської області водія ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ним адміністративного правопорушення за порушення вимог правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачено ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 є володільцем автомобіля Opel Vivaro, держаний номерний знак НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю від 06.09.2017 року наданою йому (строком на 10 років) ОСОБА_4 власником автомобіля Opel Vivaro, держаний номерний знак НОМЕР_2 та за змістом якої, остання надає правомочності ОСОБА_1 бути її представником перед третіми особами в т.ч. перед учасниками дорожнього руху з питань експлуатації та розпорядження цим автомобілем та отримувати відшкодування у разі заподіяння шкоди її майну (автомобілю) та з правом отримання грошових сум на відшкодування шкоди.

В той же час, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 як водія забезпеченого автомобіля Skoda Octavia, держаний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ СК «КРЕДО», згідно страхового поліса №AP/1970708 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом вказаного полісу, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 130000,0 грн. на одного потерпілого.

З метою визначення вартості матеріального збитку за наслідком дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 18.09.2022 року судовим експертом Бурдаш С.П. 26.12.2022 року складено Висновок експертного автоТДВарознавчого дослідження за №281/22 відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту Opel Vivaro, держаний номерний знак НОМЕР_2 складає 295480 грн., а залишкова вартість цього ж автомобіля після ДТП становить 99092 грн.

ТДВ СК «КРЕДО» відмовило позивачу в отриманні цього відшкодування вважаючи, що таке відшкодування має право отримати власник автомобіля Opel Vivaro, держаний номерний знак НОМЕР_2 або ж особа, яка уповноважена такими правами від імені власника цього автомобіля, відповідно до листа від 03.01.2023 року за №17,.

Зважаючи на вищевикладене, позивач звернувсяся до суду з вимогою про стягнення на його користь з ОСОБА_3 165480 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; з ТДВ СК «КРЕДО» 130000 грн. як страхове відшкодування за шкоду, заподіяну в наслідок дорожньо-транспортної пригоди 18.09.2022 року, а також солідарно з обох відповідачів 4500 грн. витрат за проведення експертного автоТДВарознавчого дослідження колісного транспортного засобу та 5000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.09.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

15.09.2023 року від відповідача ТДВ СК «Кредо» надійшов відзив по справі, у якому останній заперечив повністю проти задоволення позовних вимог, вказавши, що позов є безпідставним та необгрунтованим, оскільки позивач не наділений правом на отримання страхового відшкодування, так як не власником транспортного засобу, який зазнав пошкоджень у ДТП. Окрім того, згідно висноку про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, проведеної ТДВ СК «Кредо», транспортний засіб Opel Vivaro, держаний номерний знак НОМЕР_2 вважається фізично знищени, так як вартість відновлювального ремонту згідно цього висновку перевищує вартість самого автомобіля.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2023 року клопотання предстаника позивача від 26.09.2023 року задоволено, позов ОСОБА_1 в частині вимог до відповідача ОСОБА_3 залишено без розгляду, залучено ОСОБА_3 до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.09.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

30.11.2023 року представником позивача подано до суду заяву про зміну позовних вимог, а саме прийняти понесені ОСОБА_1 виртати з проведення експертного дослідження, які стягнути з ТДВ СК «Кредо», зменшивши їх розмір з 4500 грн. до 2965 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав та просив їх задоволити.

Представниця відповідача ТзДВ СК «Кредо» в судове засідання не з`явилася, у поданому відзиві просила проводити розгляд справи без її участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.09.2022 року о 10.50 год. ОСОБА_3 на 245 км + 500 м автомобільної дороги №30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знамянка-Луганськ-Ізварине», керуючи транспортнм засобом марки «Шкода Октавіа», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги пунктів 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме: був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості для руху, виїхав на зустрічну смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення із транспортним засобом марки «Опель Віваро», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальнми збитками.

Постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 06.12.2022 року по справі № 598/1762/22 ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Водночас, транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , на момент скоєння ДПТ знаходився у володінні ОСОБА_1 на підставі Довіреності від 06.09.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, строк дії Довіреності 10 років, до 06.09.2027 року.

В результаті ДТП, що сталась 18.09.2022 року транспортний засіб марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження. Згідно Висновку експерта № 281/22 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 26.12.2022 року вартість матеріального збитку, заподіяного власникку автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 складає 295480,00 грн., вартість пошкоджень транспортного засобу марки «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 складає 99092,00 грн.

Як вбачається із Полісу страхування ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 , укладеного 21.09.2021 року стороком на 1 рік, ліміт по майну становить 130000 грн.

22.11.2022 року ОСОБА_1 направлено ТДВ СК «Кредо» заяву на виплату страхового відшкодування у звязку із настанням страхового випадку, що стався 18.09.2022 року.

У відповідь на вказану заяву ТДВ СК «Кредо» надіслало позивачу лист вих. №17 від 03.01.2023 року, яким ТДВ СК «Кредо» фактично відмовлено ОСОБА_1 в отриманні страхового відшкодування. Відмову мотивовано відсутністю у заявника належним чином оформлених документів, що посвідчують його право на отримання страхового відшкодування.

09.06.2023 року за вих. № 01-06/2023 року представником позивача направлено ТДВ СК «Кредо» адвокатський запит, яким здійснено запит на інформацію у ТДВ СК «Кредо» щодо надання відповідних документів по страховому випадку ОСОБА_1 , в тому числі і інформацію щодо підвтердження здійснення останньому виплати суми страхового відшкодування та розрахунку розміру такого відшкодування.

Проте, вказаний запит було залишено ТДВ СК «Кредо» без уваги.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, п. 8, ч.2 даної статті визначається що способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 990 ЦКУ Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової нідповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У відповідності до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після розгляду страховиком наданих йому визначених у статті 35 цього Закону документів про дорожньо-транспортну пригоду страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування.

Згідно п. 36.7 ст. 36 цього ж Закону рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Водночас, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

В даному випадку позивачем заявлена позовна вимога до ТДВ СК «Кредо» в рамках ліміту Полісу страхування серії АР № 1970708 від 21.09.2021 року.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Речове право на чуже майно, як і право власності, має абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа з-поміж тих, з ким він вступає у відносини.

Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Таким чином, спричинена шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14.

У постанові від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц (провадження № 61-37571св18) Верховний суд встановивши, що особа керувала транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та довіреності, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку, що оскільки він не є власником пошкодженого у результаті ДТП автомобіля марки «Mazda», тому не має право на відшкодування завданої шкоди. З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки позивач має право на відшкодування завданої майнової шкоди.

Аналогічної правової позиції притримався Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.03.2021 року по справі справа № 755/2656/19 (провадження № 61-22470св19).

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 на підставі довіреності від 06.09.2017 року до поноважень якого входило і укладати угоди про відшкодування заподіяної шкоди у випадку спричинення транпортному засобу пошкодження іншими особами в результаті ДТП, а також отримувати відповідні грошові кошти суд приходить до висновку, що вказані повноваження є достатньою підставою вважати, що позивач наділений правомочністю отримати від відповідача ТДВ СК «Кредо» страхове відшкодування в межах, передбачених вищезазначеним Страховим полісом.

При визначені суми страхового відшкодування позивачем за основу взято дані висновку експерта №281/22 за результатами проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 26.12.2022 року, згідно якого вартість матеріального збитку, заподіяного власникку автомобіля «Opel Vivaro», д.н.з. НОМЕР_2 складає 295480,00 грн. При цьому, оскільки кінцева сума збитків за висновком перевищує максимально можливу суму страховго відшкодування, ОСОБА_1 заявлена позовна вимога до ТДВ СК «Кредо» в межах обумовленої Страховим полісом Фартушняка С.М.

Водночас, на замовлення ТзДВ СК «Кредо» 17.10.2022 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БВН ЕВ ГРУП» складено Звіт №37544 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно якого вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобі становить 388304,82 грн., тоді як його ринкова вартість складає 326118,15 грн. Звідси, в розумінні ст. 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності влансиків наземних транспортних засобів» автомобіль марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 вважається фізично знищем, оскільки вартість його ремонту перевищує його ринкову ціну.

При цьому, згідно Звіту № 20146/300660 про проведення оцінки вартості утилізації колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «ЮЖТРАНСІНВЕСТ» 27.12.2022 року на замовлення ТДВ СК «Кредо», вартість утилізації транспортного засобу марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 148792,23 грн.

Звідси, сума страхового відшкодування складає 177325,82 грн. (326118,15 грн. 148792,33 грн.), що також перевищує страховий ліміт Страховго полісу Фартушняка С.М.

Проте, суд зауважує, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 914/881/17 зазначено, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаєючи на усе вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з ТДВ СК «Кредо» на його користь 130000 грн. страхового відшкодування, заподіянної внаслідок ДТП 18.09.2022 року є обгрунтованими та такими, що підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів. Так, судом об`єктивно встановлено, що позивач ОСОБА_1 наділений правом на отримання страхового відшкодування, як особа, що провомірно володіла транспортним засобом в момент скоєння ДТП, а доказів перерахунку ОСОБА_1 обумовленої Полісом суми страхового відшкодування суду не надано.

Окрім того, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошувала у ряді своїх постанов, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми (постанова ВП ВС по справі № 147/66/17 від 14.12.2021 року, постанова ВП ВС по справі № 201/16373/16-ц від 22 лютого 2022 року).

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з ТДВ СК «Кредо» на його користь завданої моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає, що стороною позивача належним чином не обґрунтувано та не доведено належними та допустимими доказами факту понесення ОСОБА_1 моральних страждань у вказаному розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо заявлено представником позивача вимоги про відшкодування понесених по справі судових витрат, суд зазначає наступне.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

26.11.2023 року предстаником відповідача заявлено клопотання про стягнення з ТДВ СК «Кредо» витрат на правову допомогу у сумі 11000 грн.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Крук А.С. та Подокопним С.В. 20.09.2022 був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги № 02-09/2022. На підтвердження понесених витрат, представником відповдіача, також, надано Акт наданих послуг/виконаних робіт від 28.11.2023 року у рамках судової цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ТДВ СК «Кредо», третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП із детальним перерахунком усього масиву виконаних адвокатом робіт/наданих послуг на користь ОСОБА_1 загальною вартістю 11000 грн. На підтвердження оплати вказаної суми надано Квитанцію до прибуткового касового ордеру № 03-11/2023 від 28.11.2023 року на суму 11000 грн.

Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ТДВ СК «Кредо» на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 11000,00 грн.

Окрім того, ОСОБА_1 прри зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 3322,72 грн., що підтверджується банківськми квитанціями № 8H6E-5332-73ET-9PE3 від 11.08.2023 року та № E875-6AK9-BATP-T1PH від 11.08.2023 року та підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача в порядку ст. 141 ЦПК України. До судових витрат, понесених позивачем, включається проведення експетизи. При цьому, сума понесених витрат на експертне дослідження №281/22 від 26.12.2022 року складає 2965 грн., здійснення та оплата яких підтверджується Актом № 281-22 прийому-передачі виконаної роботи від 26.12.2022 року та платіжною інструкцією № 19937083SB від 24.08.2023 року на суму 2965 грн.

Таким чином, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 979, 990, 1166, 1187 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія «Кредо», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю СК «КРЕДО» (, адреса: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 34) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) страхове відшкодування за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 18.09.2022 року у сумі 130000 грн., судові витрати, що складаються із витрат на правову допомогу у розмірі 11000 грн., сплачений судовий збір у загальному розмірі 3322,72 грн., витрати на проведення експертизи у сумі 2965,00 грн., а разом стягнути 147287,72 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішщення складено 09.02.2024 року.

Суддя Сергій Стефанишин