18.04.2024
Справа № 696/432/22
Провадження № 4-с/696/1/24
УХВАЛА

іменем України

17 квітня 2024 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Білопольської Н.А.,

при секретарі Бондарь Д.В.,

за участю представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 , старшого державного виконавця Мелікян Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Аваєвої Наталії Валеріївни на дії/бездіяльність органу примусового виконання, стягувач ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

Представник ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_3 із скаргою на дії/бездіяльність старшого державного виконавця Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О., в якій просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. щодо стягнення з ОСОБА_3 за рахунок пенсії 100% у виконавчих провадженнях № 74266065, № 74265563, № 74265842;

- на підставі Закону України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ Про внесення зміни до розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження зобов`язати старшого державного виконавця Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. припинити звернення стягнення на пенсію ОСОБА_3 до припинення або скасування воєнного стану у виконавчих провадженнях № 74266065, № 74265563, № 74265842 та повернути незаконно стягнуті кошти;

- визнати протиправною та скасувати у ВП № 74266065 постанову старшого державного виконавця Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. про арешт коштів боржника від 05 березня 2024 року, як таку, що безпідставно винесена повторно і дублює постанову про арешт коштів боржника від 23 лютого 2024 року.

Скарга мотивована тим, що старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. 23 лютого 2024 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74266065 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Toyota Corolla Verso в розмірі 79470,00 грн.

Виконавче провадження № 74266065 відкрито на підставі виконавчого листа № 696/432/22, виданого 13 грудня 2023 року Кам`янським районним судом Черкаської області (боржник ОСОБА_3 ). У цьому ж виконавчому провадженні старшим державним виконавцем Мелікян Л.О. винесені постанови про арешт коштів боржника від 23 лютого 2024 року та 05 березня 2024 року.

23 лютого 2024 року старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74265563 щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. Згідно з постановою старшого державного виконавця від 19 березня 2024 року виконавче провадження № 74265563 закінчено.

23 лютого 2024 року старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74265842 щодо стягнення судового збору в сумі 1984,80 грн.

Представником скаржника зазначено, що у виконавчих провадженнях № 74266065, № 74265563, № 74265842 єдиним стягувачем є ОСОБА_4 .

Про порушене право скаржник ОСОБА_3 дізнався 11 березня 2024 року.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ Про внесення зміни до розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з чим припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації), визначені цим законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Стороною скаржника зауважено, що з пенсії може бути відраховано не більше як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Всупереч вищевказаному закону, виконавець ОСОБА_5 здійснює стягнення з боржника за рахунок пенсії (з пенсійного рахунку, про що виконавцю достовірно відомо). Розмір стягнення з пенсії склав 100%.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та просила скаргу задовольнити.

Старший державний виконавець Мелікян Л.О. проти задоволення скарги заперечила.

Представник стягувача ОСОБА_4 - адвокат Остапенко І.С. також заперечила проти задоволення скарги.

Суд, вивчивши матеріали скарги, надані учасниками процесу докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Статтею 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

23 лютого 2024 року старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74266065 за виконавчим листом № 696/432/22, виданим 13 грудня 2023 року Кам`янським районним судом Черкаської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля Toyota Corolla Verso в розмірі 79470,00 грн.

23 лютого 2024 року старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. винесена постанова про арешт коштів боржника у ВП № 74266065.

05 березня 2024 року старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. винесена постанова про арешт коштів боржника у ВП № 74266065.

23 лютого 2024 року старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74265563 за виконавчим листом № 696/432/22, виданим 13 грудня 2023 року Кам`янським районним судом Черкаської області, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. Згідно з постановою старшого державного виконавця від 19 березня 2024 року виконавче провадження № 74265563 закінчено.

23 лютого 2024 року старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 74265842 за виконавчим листом № 696/432/22, виданим 13 грудня 2023 року Кам`янським районним судом Черкаської області, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судового збору в сумі 1984,80 грн.

23 лютого 2024 року старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. винесена постанова про арешт коштів боржника у ВП № 74265842.

Постановою старшого державного виконавця від 28 березня 2024 року у ВП № 74266065 об`єднано виконавчі провадження № 74265842, № 74266065 у зведене виконавче провадження № 74584029.

Щодо вимоги скаржника про стягнення за рахунок пенсії 100% у виконавчих провадженнях, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Права і обов`язки державного виконавця визначені у ст. 18 Закону України Про виконавче провадження. Відповідно до цієї норми, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як передбачено ч.ч. 1, 3 ст. 70 Закону України Про виконавче провадження, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Зі змісту скарги вбачається, що скаржник вважає, що за рахунок пенсії з нього стягнуто 100% коштів у виконавчих провадженнях № 74265563, № 74266065, № 74265842.

Однак суд зауважує, що скаржником не надано суду належних та допустимих доказів щодо стягнення з ОСОБА_3 у межах виконавчих проваджень утримання за рахунок пенсії в розмірі 100% за виконавчими листами № 696/432/22, які видані 13 грудня 2023 року Кам`янським районним судом Черкаської області.

Відтак, у цій частині вимоги скаржника не підлягають задоволенню.

Щодо звернення стягнення на пенсію ОСОБА_3 до припинення або скасування воєнного стану у виконавчих провадженнях № 74265563, № 74266065, № 74265842 та повернення незаконно стягнутих коштів, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченої Конституцією та законами України.

Як зазначено у ст. 1 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України Про виконавче провадження випадках - на приватних виконавців.

Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України Про виконавче провадження стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Нормами ч. 3 ст. 68 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 48 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списання коштів з рахунків) та примусовій реалізації; про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову; стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшим продовженням дії воєнного стану на території України до наступного часу.

Відповідно до п. 10-2 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про виконавче провадження тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

У відповідності до змін в законодавстві в період дії воєнного стану Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану № 3048-ІХ від 11 квітня 2023 року відрахування із заробітної плати (доходів) доходів поновлено, лише припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Зазначене обмеження не розповсюджується на кошти, що знаходяться на рахунках боржника, які не є коштами, що складають заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника. Іншим доходом боржника, тобто доходом, окрім заробітної плати, пенсії, стипендії, є гроші або матеріальні цінності, одержувані ним внаслідок будь-якої діяльності.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 05 березня 2024 року ОСОБА_3 станом на 05 березня 2024 року має в АТ КБ ПриватБанк картку НОМЕР_1 , на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Таким чином, суд зауважує, що на відповідний картковий рахунок може бути зарахована будь-яка виплата (переказ), тобто не лише пенсія або інша соціальна виплата, відтак зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним режимом використання.

Разом з тим, суд звертає увагу, що із матеріалів справи не вбачається, що на грошові кошти, які знаходились на банківському рахунку НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_3 у АТ КБ Приватбанк, було звернуто стягнення саме на пенсійні кошти боржника.

Окрім того, скаржником не доведено суду жодним належними, достовірними та допустимими доказами, що банківський рахунок, на який він просить припинити звернення стягнення, є банківським рахунком із спеціальним режимом використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. За таких обставин вказаний банківський рахунок боржника є поточним.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії старшого державного виконавця відповідають положеннями Закону України Про виконавче провадження, скаржником не доведено протиправності дій старшого державного виконавця, отже вимоги скарги в цій частині не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відтак, не підлягає задоволенню вимога про повернення незаконно стягнутих коштів у виконавчих провадженнях № 74265563, № 74266065, № 74265842, оскільки є похідною вимогою щодо припинення звернення стягнення на пенсію ОСОБА_3 до припинення або скасування воєнного стану.

Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування у ВП № 74266065 постанови старшого державного виконавця про арешт коштів боржника від 05 березня 2024 року, як такої, що безпідставно винесена повторно і дублює постанову про арешт коштів боржника від 23 лютого 2024 року у даному виконавчому провадженні, суд зазначає наступне. Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтею 59 Закону передбачено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну Укроборонпром, акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну Укроборонпром, державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну Укроборонпром або на момент припинення Державного концерну Укроборонпром було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності, звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що у рамках виконавчого провадження № 74266065 старшим державним виконавцем Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О., при примусовому виконанні виконавчого листа № 696/432/22, виданого 13 грудня 2023 року Кам`янським районним судом Черкаської області, винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 87717,00 грн., від 23 лютого 2024 року та 05 березня 2024 року.

Таким чином, суд дійшов беззаперечного висновку про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Л.О. про накладення арешту коштів боржника у ВП № 74266065 від 05 березня 2024 року, оскільки вона винесена у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 87717,00 грн., та є ідентичною постанові у ВП № 74266065 від 23 лютого 2024 року.

У відповідності до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Щодо заперечення представника ОСОБА_3 - адвоката Аваєвої Наталії Валеріївни щодо дій головуючої судді Білопольської Н.А. при розгляді скарги.

На думку представника скаржника, суддею порушено порядок дослідженні доказів, які лише перераховано, а не безпосередньо досліджено з урахуванням приписів ч. 5 ст. 229 ЦПК України, згідно з якою учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу письмових, речових і електронних доказів.

Статус головуючого у судовому засіданні врегульовано ст. 214 ЦПК України. Як передбачено ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Частиною 3 ст. 214 ЦПК України визначено, що у разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

В даному випадку проведений порядок дослідження доказів під час розгляду скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду учасників судового процесу, адже під час розгляду скарги представнику ОСОБА_1 надано можливість, якою вона скористалась, дати свої пояснення як з приводу заявлених вимог, так і з приводу письмових і електронних доказів, та ставити питання іншим учасникам процесу, зокрема старшому державному виконавцю Мелікян Л.О. щодо змісту матеріалів виконавчого провадження, які стосуються суті скарги, а, з огляду на доступ учасників процесу до електронної судової справи, наполягання на обговоренні кожного документу виконавчого провадження окремо призведе до допущення судового процесу у безладний рух й порушення розумності строків розгляду скарги.

За таких обставин суд приходить до висновку про відхилення заперечень щодо дій головуючої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-260, 353, 450-452 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката Аваєвої Наталії Валеріївни на дії/бездіяльність органу примусового виконання, стягувач ОСОБА_4 , - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Кам`янського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мелікян Людмили Олександрівни у виконавчому провадженні № 74266065 від 05 березня 2024 року про арешт коштів боржника.

В решті скарги, - відмовити.

Відхилити заперечення представника ОСОБА_3 - адвоката Аваєвої Наталії Валеріївни щодо дій головуючої судді Білопольської Н.А. при розгляді скарги.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 18 квітня 2024 року.

Суддя Н.А. Білопольська