Провадження № 2/185/741/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі : головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Меркулової Т.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просив суд визнати за нимправо користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , як за членом сім`ї наймача вказаного житлового приміщення ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що за даними поквартирної картки за адресою: АДРЕСА_2 основним наймачем вказаної квартири була ОСОБА_2 , 1944 року народження, яка була зареєстрована за цією адресою з 28 липня 1987 року. Разом ОСОБА_2 у вказаній квартирі з 28 липня 1987 року була зареєстрована її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ОСОБА_3 народилися діти: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти разом з матір`ю проживали у квартирі по АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті ОСОБА_3 , її діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 залишились проживати разом з бабусею ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 після виповнення вісімнадцяти років став проживати окремо. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і на момент її смерті разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 проживав ОСОБА_1 . Отже, позивач проживав у вказаній квартирі своєї бабусі в якості члена сім`ї наймача та залишається після її смерті проживати за вказаною адресою і на даний час.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач та його представник адвокат Меркулова Т.П., у судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, вислухав позивача, представника позивача, свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що згідно даних поквартирної картки за адресою: АДРЕСА_2 основним наймачем вказаної квартири була ОСОБА_2 , 1944 року народження, яка була зареєстрована за цією адресою з 28 липня 1987 року. Разом ОСОБА_2 у вказаній квартирі з 28 липня 1987 року була зареєстровані її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її онуки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . (а. с. 9-10).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . (а. с. 13)

Після смерті ОСОБА_3 , її діти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 залишились проживати разом з бабусею ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .(а. с. 14)

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади № 2023/005723351 від 27 липня 2023 року, виданої КЕП ДМС, відомості щодо місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні. (а. с. 15).

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що квартиру АДРЕСА_1 отримала бабуся, коли працювала на підприємстві. У цій квартирі проживали також його мати - ОСОБА_3 та його рідний брат - ОСОБА_1 . У цій квартирі він проживав с самого народження.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що 1987 року у квартирі АДРЕСА_1 , яку отримала ОСОБА_2 , спочатку проживала вона разом зі своєї донькою - ОСОБА_3 . Потім у ОСОБА_8 народились діти: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проживали всі разом. Потім ОСОБА_10 виїхав та іноді з`являвся.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що з 1993 року знає родину Коростильових: бабусю ОСОБА_11 , мати ОСОБА_8 та дітей ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Вони всі разом проживали в квартирі АДРЕСА_1 . Потім ОСОБА_10 одружився та переїхав до іншого місця проживання.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що родину Коростильових він знає приблизно з 2007 року. Бабуся, мати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживали в квартирі АДРЕСА_1 . Потім Антон одружився та вже не проживає у цій квартирі. ОСОБА_9 проживає постійно.

За статтею 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

За статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з частиною першою статті 106 ЖК Української РСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

У зв`язку зі смертю основного наймача, договір найму на квартиру підлягає оформленню на ім`я члена сім`ї, який має право користуватися квартирою (стаття 107 ЖК Української РСР).

Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 тривалий час, а саме з 1988 року, постійно проживає у спірній квартирі, наймачем якої була його бабуся ОСОБА_2 , тобто він має тривалі зв`язки з конкретним місцем проживання.

Суд зауважує, що відсутність реєстрації місця проживання сама по собі не свідчить про те, що позивач не набув права користування жилим приміщенням, оскільки судом за обставинами справи безспірно встановлено, що позивач вселився в жиле приміщення як член сім`ї наймача, вели спільне господарство ( у розумінні ст.64 ЖК України), тобто він набув рівного з наймачем права користування жилим приміщенням.

Суд констатує, що згідно із встановленими обставинами у цій справі, спірна квартира є житлом позивача у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264, 265, ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Павлоградської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , як за членом сім`ї наймача вказаного житлового приміщення ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , фактично проживає : АДРЕСА_2 .

Відповідач:Павлоградська міська рада, , адреса: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 95.

Суддя С. Г. Юдіна