Провадження № 2/643/821/24
30.01.2024 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Семенової Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 13 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №603/7727823-СК. Цей договір, паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався, підписавши цей договір) складають єдиний договір. Зазначив, що на підставі договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитору за кредитними договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором. Посилався, що сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів права вимоги із зазначенням ціни договору та розміру заборгованості позичальників. Зазначив, що 21.03.2023 між Акціонерним товариством «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №НІ/11/9-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати (сплатити) АТ «Таскомбанк» суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Відповідно до Додатку №1 до договору факторингу №НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 та реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 17 064,65 грн., з яких: 10 000,00 грн. загальна заборгованість по тілу кредиту, 7 064,65 грн. загальна заборгованість за відсотками, 0,00 грн. загальна заборгованість за комісією, 0,00 пеня, штрафи. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Не зважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
Крім того, як на це посилається представник позивача, 24 грудня 2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №3921597. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 договору позики, реквізити та підпис сторін. Посилався, що правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua, ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Зазначив, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 28.07.2021 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 966,16 грн., з яких: 2 692,88 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 273,28 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам договору позики, ОСОБА_1 не виконала свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ані на рахунки попереднього кредитора.
Рух справи
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання по справі.
Участь у справі сторін та інших учасників справи
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, через підсистему «Електронний суд» 22.01.2024 від представника позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, у поданій заяві представник позивача підтримав позов в повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена своєчасно і належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Аргументи учасників справи
Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позов не скористався, будь-які клопотання та заяви від відповідача до суду не надходили.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин; мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
З приводу укладення кредитного договору №603/7727823-СК від 13 лютого 2020 року.
Як убачається з матеріалів справи, 13 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписано Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №603/7727823-СК (а.с. 11).
Водночас, як убачається зі змісту пред`явленого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» позову, останній посилається на укладення 13 лютого 2020 року Кредитного договору №603/7727823-СК між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». Натомість, жодного доказу на укладення такого кредитного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» позивачем суду не надано, а відтак, позивачем не доведено обставини того, що 13 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладався Кредитний договір №603/7727823-СК.
З огляду на відсутність доказів на підтвердження обставин того, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» укладався Кредитний договір №603/7727823-СК від 13 лютого 2020 року, відсутні підстави вважати, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» в подальшому відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №603/7727823-СК від 13 лютого 2020 року, та, як наслідок, відсутні підстави вважати, що АТ «Таскомбанк» відступило право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №603/7727823-СК від 13 лютого 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Що стосується Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016, на який посилається у пред`явленому позові позивач, то з його змісту вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» відступило ПАТ «Таскомбанк» належне йому право вимоги до боржників за кредитними договорами та договорами забезпечення, зазначеними у Реєстрі боржників. Вказаний Договір про відступлення права вимоги був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк» 07 жовтня 2016 року. Реєстр прав вимог до Договору про відступленням права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року матеріали справи не містять.
Крім зазначеного, вказаний Договір відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ПАТ «Таскомбанк» був укладений 07.10.2016, а позивач посилається на наявність кредитних правовідносин між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», які виникли 13 лютого 2020 року, що є неможливим та нелогічним.
Серед іншого, суд звертає увагу на те, що, як убачається з п.п. 9.2. п. 9 розділу Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року, він діє протягом одного календарного року, тобто до 07 жовтня 2017 року, а тому станом на 13 лютого 2020 року, коли, як про це зазначає позивач, виникли правовідносини між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», він вже не діяв, а відтак, посилання позивача у пред`явленому позові на те, що на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року ТОФ «ФК «Центр фінансових рішень» відступив ПАТ «Таскомбанк» право вимоги, у тому числі й до ОСОБА_2 , є безпідставними.
Водночас, суд звертає увагу на те, що надана суду копія Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року не засвідчена у встановленому законом порядку, містить пробіли у тексті, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відтак, надана суду копія Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року в розумінні ст. 78 ЦПК України не може вважатися допустимим доказом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором №603/7727823-СК від 13 лютого 2020 року в розмірі 17 064,65 гривень не підлягають задоволенню через недоведеність права вимоги.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин; Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
Як посилається у пред`явленому позові ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», на підставі Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк», первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитним договорами та договорами забезпечення до них та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором.
Водночас, суд звертає увагу на те, що надана суду копія Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року не засвідчена у встановленому законом порядку, містить пробіли у тексті, а, відповідно до вимог ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Відтак, надана суду копія Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07 жовтня 2016 року в розумінні ст. 78 ЦПК України не може вважатися допустимим доказом.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Положеннями ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК унормовано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч. 4 ст. 12 ЦПК України.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, як це закріплено положеннями ч. 7 ст. 81 ЦПК України.
Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за договором №603/7727823-СК від 13 лютого 2020 року в розмірі 17 064,65 гривень не підлягають задоволенню через недоведеність права вимоги.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин; Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду
З приводу укладення договору позики №3921597 від 24 грудня 2020 року.
24 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики (ануїтет) №3921597 (а.с. 32).
14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) за плату, а Клієнт відступити Фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту (а.с. 33-34).
Згідно з витягом з Реєстру прави вимоги до Договору факторингу №14/06/21 від 14 вересня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 5 966,16 гривень, з яких: 2 692,88 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3 273,28 гривень - сума заборгованості за відсотками, 0,00 гривень сума заборгованості пенею.
Відповідно до умов п. 1.2. договору факторингу перехід від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
На дотримання наведеної вище умови договору факторингу 28 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був підписаний акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги Боржників №2 за Договором Факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст. 1055 ЦК України.
Судом встановлено, що 24 грудня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (ануїтет) №3921597, згідно з яким, позичальнику надаються грошові кошти в сумі 4400,00 грн. зі строком користування 64 дні зі сплатою процентної фіксованої ставки в розмірі 1,6%.
Підписавши договір позики, ОСОБА_1 підтвердила, що погоджується з тим, що позичальник ознайомивсчя з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачене ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; позичальнику наданий Паспорт позики (ануїтету); позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі.
ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Як убачається із розрахунку заборгованості, відповідачем за договором позики не в повному обсязі сплачувалися сума кредиту, у зв`язку з чим, станом на 31 жовтня 2023 року за ним утворилася заборгованість.
Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.
Стаття 652 ЦК України унормовує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією, що гарантовано положеннями ст. 129 Конституції України.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Вимогами ч. 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач ОСОБА_1 не надала доказів на спростування встановлених обставин або розміру заборгованості.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За умовами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що прямо передбачено ст. 629 ЦК України.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором позики (ануїтет) №3921597 від 24 грудня 2020 року, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 31 жовтня 2023 року становить 5 966,16 гривень.
Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» від ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики (ануїтет) №3921597 від 24 грудня 2020 року у розмірі 5 966,16 гривень.
Правилами ст. 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Виходячи з того, що відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по відсотках.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч. 1 ст. 1084 ЦК України).
Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів», які вказані в кредитному договорі, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст. 516 ЦК України.
Натомість, всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ані на рахунки ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», ані на рахунки попереднього кредитора ТОВ «1 Безпечне Агентство необхідних кредитів».
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту або відсотків матеріали справи не містять, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду на наведене вище, позовні вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики (ануїтет) від 24 грудня 2020 року у розмірі 5 966,16 гривень підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 407,70 гривень (2684 : 100 х 15,19% = 407,70).
На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором №3921597 від 24 грудня 2020 року в розмірі 5966 (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 16 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору в сумі 407 (чотириста сім) гривень 70 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 02 лютого 2024 року.
Суддя: Я.Ю. Семенова