КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

22 квітня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 278/4346/22

Головуючий у першій інстанції - Ольшевська І.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10166/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Левенця Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Українська страхова група» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування - залишено без задоволення (а.с. 195-206).

Повний текс оскаржуваного рішення виготовлено 01 березня 2024 року.

Не погодившись з рішенням районного суду, 29 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ситайло Н.В. направила через систему «Електронний суд» безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу (а.с. 214-221).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2024 року витребувано матеріали цивільної справи (а.с. 223).

15 квітня 2024 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 16 квітня 2024 року передана судді-доповідачу.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 354 ЦПК України апелянтом не пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Проте апеляційне провадження не може бути відкрито апеляційним судом у зв`язку з наступним.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Ситайло Н.В. зазначила, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Згідно з п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У зв`язку з цим, застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (ЦК України, спеціальні закони, тощо).

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію (послугу) для особистих потреб, а коли така продукція (послуга) вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Пунктом 2 вищевказаної Постанови передбачено, що до відносин, які ним регулюються Законом України «Про захист прав споживача», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів страхування.

З урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 10.11.2011 у справі № 1-26/2011 року Верховний Суд України в Узагальненнях судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів висловив позицію про те, що оскільки діяльність страховика підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» в частині, не врегульованій спеціальним законом.

Цей висновок стосується й договорів майнового страхування, де страхувальниками є фізичні особи, а відносини спрямовані на захист особистих майнових інтересів страхувальника або іншої особи, що визначена у договорі, шляхом задоволення майнової потреби страхувальника, яка виникає або може виникнути після настання певних подій.

Крім того, під час розгляду цивільної справи № 212/1101/18 (постанова від 17.04.2019) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що положення щодо відповідальності страховика, закріплені у Законі України «Про страхування» та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист прав споживачів» загальними.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є не якість страхових послуг та надання про них відповідної інформації, а права та обов`язки сторін, які хоча і виникли на підставі укладеного між сторонами договору страхування, проте стосуються вирішення питання відшкодування шкоди, а тому на спірні відносини Закон України «Про захист прав споживачів» непоширюється, оскільки правовідносини сторін у цьому випадку врегульовано положеннями ЦК України, Законом України «Про страхування», який є спеціальним до даних правовідносин, і, безпосередньо, умовами укладеного договору страхування.

За таких обставин, позивачка не може вважатися такою, що звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та має сплатити судовий збір на загальних підставах, передбачених Законом України «Про судовий збір».

Так, згідно з ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За подання до суду позовної заяви підлягала сплата судового збору у розмірі 7 992, 40 грн. (за одну вимогу майнового характеру та одну немайнову вимогу).

Таким чином, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду передбачена сплата судового збору у розмірі 11 988, 60 грн. (7 992,40? 150 %).

Тому, апелянту за подання апеляційної скарги слід сплатити судовий збір у розмірі 11 988, 60 грн. на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0026010

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу*;101; реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом (ПІБ позивача), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оригінал квитанції (платіжного доручення, квитанції платіжного термінала, чека банкомата, сліпа або іншого документа за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа, або документи, які підтверджують право апелянта бути звільненим від сплати судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» має бути направлено до Київського апеляційного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апелянту на виконання вимог цієї ухвали слід направити до Київського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 11 988, 60 грн.

За таких обставин, скарга підлягає залишенню без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 лютого 2024 року - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Попередити апелянта, що у разі невиконання вказаних вимог суду та неподання доказів їх виконання до Київського апеляційного суду у встановлений строк, апеляційну скаргу може бути визнано неподаною та повернуто її апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець