Справа № 317/49/19
№/п 4-с/317/3/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазов Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання Демко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, боржник ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, боржник ОСОБА_1 .

Скаржник просить:

1) визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.М. щодо перерахування коштів, стягнутих на виконання рішення суду у справі № 317/49/19 у виконавчому провадженні № 72486441 на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі листа відділу № 115859/20.1/33-23 від 04.09.2023;

2) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.М. вжити заходів щодо повернення коштів в сумі 1132,71 грн. на рахунок стягувача ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Скарга обґрунтована тим, що 10.08.2023 приватним виконавцем за заявою стягувача було відкрите виконавче провадження № 72486441 з примусового виконання виконавчого листа Запорізького районного суду Запорізької області № 317/49/19 від 30.01.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» 1762,00 грн. судового збору. 06.12.2023, в ході ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, представнику стягувача стало відомо про перерахування коштів, що були стягнуті з боржника на виконання рішення суду в сумі 1132,71 грн. на користь особи, що не є стягувачем у виконавчому провадженні. Відповідно до призначення платежу кошти, стягнуті ОСОБА_1 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» за ВП № 72486441, були перераховані Міністерству юстиції України. Як пояснив приватний виконавець, кошти Міністерству юстиції перераховано на виконання листа начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 115859/20.1/33-23 від 04.09.2023, у зв`язку з тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» є боржником за зведеним виконавчим провадженням, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. ПАТ «Запоріжжяобленерго» вважає дії приватного виконавця з перерахування коштів на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (особі, що не є стягувачем у виконавчому провадженні) неправомірними, такими, що порушують вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та права ПАТ «Запоріжжяобленерго» на володіння майном, а кошти підлягають поверненню.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи представник стягувача, боржник, приватний виконавець до суду не з`явились, що не є перешкодою для розгляду скарги по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно диспозиції ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як встановлено судом, 10.08.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. відкрито виконавче провадження № 72486441 з примусового виконання виконавчого листа Запорізького районного суду Запорізької області № 317/49/19, виданого 30.01.2020. Стягувачем у даному виконавчому провадженні є ПАТ «Запоріжжяобленерго», а боржником ОСОБА_1 .

Відповідно до платіжної інструкції № 11051 від 22.10.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. перераховано Міністерству юстиції України суму коштів в розмірі 1132,71 грн., стягнуту з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 72486441.

Матеріали справи містять лист відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 115859/20.1/33-23 від 04.09.2023, адресований приватному виконавцю виконавчого округу Запорізької області Проценку Д.Ю., за змістом якого відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомляє про наявність зведеного виконавчого провадження № 51096769, у якому боржником виступає ПАТ «Запоріжжяобленерго» та просить стягнуті кошти на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» перерахувати на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, де одержувачем значиться Міністерство юстиції України.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діє виключно відповідно до закону. Забороняється втручання державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших осіб у діяльність державного виконавця, приватного виконавця з примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Так рішенням Запорізького районного суду Запорізької області у справі № 317/49/19 визначено, що рішення необхідно виконати шляхом стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Порядок виплати стягнутих грошових коштів врегульовано ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Грошові кошти, стягнуті з боржника зараховуються на відповідний рахунок приватного виконавця.

За приписами ч. 3 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки.

За змістом ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не допускається виплата стягувачу стягнутих коштів готівкою або виплата стягнутих коштів іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових коштів заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із ст. 51 цього Закону).

Таким чином, лише стягувач має право визначати рахунок на який необхідно перерахувати стягнуті з боржників на його користь кошти. Взаєморозрахунок та перенаправлення грошових коштів законодавством не передбачено.

Законодавством передбачено порядок звернення стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження», на належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. При цьому, сам виконавець не являється «іншою особою», а є учасником виконавчого провадження, особою на яку відповідно до законодавства покладено виконання функцій держави у сфері примусового виконання рішень.

Кошти, які надходять на рахунки з обліку депозитних сум за результатом примусового виконання рішень, не є власністю приватного виконавця, у зв`язку з чим виконавець і не має права розпоряджатись цими коштами. Депозитні рахунки є рахунками зі спеціальним режимом використання, кошти на цих рахунках мають цільове призначення, а саме для виплати стягувачам, як це передбачено п. 1 Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень. Іншого порядку зарахування коштів не передбачено.

Лист відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 115859/20.1/33-23 від 04.09.2023 щодо перерахування коштів на депозитний рахунок відділу не є достатньою правовою підставою для вчинення вказаних в ньому дій, оскільки будь-які листи, доручення, вказівки, накази, тощо не можуть суперечити вимогам закону, а тим більше змінювати порядок застосування його положень.

Перерахування ж виконавцем коштів без наявності відповідної ухвали суду порушує ст. 47, 53 Закону України «Про виконавче провадження», приписи п. 13 Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки рішення суду на користь стягувача по суті залишається невиконаним.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що перерахування виконавцем коштів, Міністерству юстиції України, яке не є стягувачем у виконавчому провадженні є неправомірним.

Відповідно ч.1,2,3 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що перерахування приватним виконавцем коштів, стягнутих з боржника ОСОБА_1 в сумі 1132,71 грн. у виконавчому провадження №72486441, на користь Міністерства юстиції України, яке не є стягувачем у виконавчому провадженні, є неправомірним, та зобов`язує приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом вжиття заходів щодо повернення коштів в сумі 1132,71 грн. на рахунок стягувача ПАТ "Запоріжжяобленерго".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ст.ст. 1, 18, 47, 53, 74 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на дії Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Дмитра Юрійовича, заінтересована особа: боржник ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати дії Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. щодо перерахування коштів, стягнутих на виконання рішення суду у справі № 317/49/19 за ВП №72486441 на депозитний рахунок відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі листа відділу № 115859/20.1/33-23 від 04.09.2023 року - неправомірними.

Зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. вжити заходів щодо повернення коштів в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 71 коп. на рахунок стягувача ПАТ "Запоріжжяобленерго".

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів..

Суддя: Р.В. Мінгазов