ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1120/22 Номер провадження 22-ц/814/1251/24Головуючий у 1-й інстанції Шарова-Айдаєва О.О. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді-доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

учасники справи:

представник відповідача - адвокатНевольніченко О.О.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Невольніченка Олексій Олександровича

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023року, ухвалене суддею Шарова-Айдаєвою О.О., повний текст рішення складено - 09 листопада 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, виділ в натурі частки з майна,-

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, виділ в натурі частки з майна, в якому просила суд: - припинити спільну часткову власність між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; - виділити ОСОБА_2 в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ; -

-виділити ОСОБА_2 в натурі частину земельної ділянки, загальною площею 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 1-3192, виданий 27.12.2011 року, ОСОБА_2 належить на праві спільної часткової власності частина житлового будинку з господарськими будівлями та на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: 1-3195, виданий 27.12.2011 року їй належить на праві спільної часткової власності частина земельної ділянки від площі 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер :1-3211, виданий 27.12.2011 року, ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить частина вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-3214 від 27.12.2011 року, ОСОБА_1 належить на праві спільної часткової власності частина земельної ділянки від площі 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 . На підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-3201 від 27.12.2001 року, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить частина вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-3204 від 27.12.2011 року, ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить частина земельної ділянки від площі 0,0871 га, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . У даний час ОСОБА_2 бажає виділити в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме виділити в натурі собі частину житлового будинку та частину земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вона зверталася до відповідачів з пропозицією укласти договір про поділ майна. Однак, така пропозиція відповідачами була залишена без розгляду, ними не було виявлено бажання укласти відповідний договір, погодити умови, або ж вчинити будь-які інші дії, що свідчили б про намір укласти відповідний правочин. Оскільки між нами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку та земельної ділянки, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ майна, в порядку передбаченому ч. 3 статтею 367 ЦК України, вона має право на звернення до суду за захистом свого майнового права шляхом здійснення поділу житлового будинку та виділу земельної ділянки в натурі, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. У відповідності до пунктів 54,56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 державна реєстрація права власності на нерухоме майно, утворено шляхом виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів, проводиться за умови наявності технічної можливості такого виділу та можливості використання майна як самостійного об`єкта цивільних правовідносин. Для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема , договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. З наведеного вбачається, що є добровільний порядок виділення частки та у разі відсутності згоди, за рішенням суду.

27.06.2023 року до суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог (т.2 а.с. 2-3), в якій вона просила суд: - припинити спільну часткову власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - виділити ОСОБА_2 в натурі у приватну власність 12/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1 як II (умовному) співвласнику: літ. «А-1», а саме: частина передпокою 1-2 площею 5,8 кв.м, кімната 1-3 площею 8,8 кв.м, в прибудові літ. а. площею 16,6 кв.м сіни 1-1 площею 12,7 кв. м, опалювальна 1-8 площею 3,9 кв.м, ганок літ. «а1», вбиральня літ. «В», огорожа літ. №1, частина огорожі №3, ворота огорожі №5, хвіртка літ. № 6; - позивач зобов`язується для ізоляції частки житлового будинку, що виділяється, за власний рахунок провести роботи по переобладнанню, а саме: - закласти двірний отвір із сіней 1-1 площею 12,7 кв.м, в передпокій 1-2 площею 11,3 кв.м та улаштувати новий на місці віконного отвору; 1-1 площею 11,2 кв.м в кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м; - в передпокої 1-2 площею 11,3 кв.м улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два площею 5,5 кв.м та 5,8 кв.м; - в сінях 1-1 площею 12,7 кв.м улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину приміщення 1-1 використовувати як санвузол площею 4,9 кв.м, а іншу частину використовувати як кухню площею 7,8 кв.м; -розібрати дверний отвір з частиною перегородки між частиною приміщення 1-2 площею 5,8 кв.м та кімнатою 1-3 площею 8,8 кв.м; - виділити ОСОБА_2 в натурі у приватну власність частину земельної ділянки кадастровий номер :30:006:0183 (показано синім кольором в додатку №2 варіант №1, як II (умовному) співвласнику до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0871 га, яка складається із двох частин та описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради (провулок ОСОБА_4 ) довжина межової лінії складає: 31,40 м, 7,86 м, 12,89 м; з боку земельної ділянки, що пропонується виділити першому співвласнику, довжина межової лінії складає: 7,21 м, 1,0 м, 4,6 м, 4,0 м, 4,29 м, 1,0 м, 5,5 м, 1,0 м, 3,84 м, 1,0 м, 6,22 м, з боку земельної ділянки (гр. ОСОБА_5 ) довжина межової лінії складає: 7,10 м, площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 435 кв.м; - стягнути з співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у зв`язку з відхиленням від відповідності ідеальним часткам співвласників у розмірі 8 437 грн.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від07 серпня 2023 року прийнята до розгляду заява позивача ОСОБА_6 про уточнення позовних вимог (т.2 а.с. 24-25).

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, виділ в натурі частки з майна - задоволено.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на частину земельної ділянки площею 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділено в самостійний об`єкт нерухомого майна у приватну власність ОСОБА_2 12/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 - Варіант №1, як II (умовному) співвласнику: літ. «А-1» - частину передпокою 1-2 площею 5,8 кв.м, кімнату 1-3 площею 8,8 кв.м, в прибудові літ. а. площею 16,6 кв.м - сіни 1-1 площею 12,7 кв.м, опалювальну 1-8 площею 3,9 кв.м, ганок літ. «а1», вбиральню літ. «В», огорожу літ. №1, частину огорожі №3, ворота огорожі №5, хвіртку літ. № 6.

Зобов`язано ОСОБА_2 за власний рахунок, виконати наступні переобладнання у житловому будинку, а саме: - закласти двірний отвір із сіней 1-1 площею 12,7 кв.м в передпокій 1-2 площею 11,3 кв.м, улаштувати новий на місці віконного отвору; - в передпокої 1-2 площею 11,3 кв.м улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два площею 5,5 кв.м та 5,8 кв.м; - в сінях 1-1 площею 12,7 кв.м улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину приміщення 1-1 використовувати як санвузол площею 4,9 кв.м, а іншу частину використовувати як кухню площею 7,8 кв.м; - розібрати дверний отвір з частиною перегородки між частиною приміщення 1-2 площею 5,8 кв. м та кімнатою 1-3 площею 8,8 кв.м; - кімнату 1-4 площею 8,8 кв.м переобладнати під кухню; - улаштувати дверний отвір на місці віконного отвору на вулицю із кімнати 1-3 площею 17,9 кв.м, зі встановленням подвійних дверей.

Виділено в самостійний об`єкт нерухомого майна у приватну власність ОСОБА_2 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :30:006:0183 (показано синім кольором в додатку № 2 варіант № 1, як II (умовному) співвласнику до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0871 га, яка складається та описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради (провул. Надії Курченко) довжина межової лінії складає: 31,40 м, 7,86 м, 12,89 м; з боку земельної ділянки, що пропонується виділити першому співвласнику довжина межової лінії складає: 7,21 м, 1,0 м, 4,6 м, 4.0 м, 4,29 м, 1,0 м, 5,5 м, 1,0 м, 3,84 м, 1,0 м, 6,22 м, з боку земельної ділянки (гр. ОСОБА_5 ) довжина межової лінії складає: 7,10 м, площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 435 кв.м.

Стягнута з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошова компенсація у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників у розмірі 8 437 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1984,80 грн.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1984,80 грн.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року цивільна справа повернута до Новосанжарського районного суду Полтавської області для постановлення додаткового рішення (т.2 а.с. 121-123).

Додатковим рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 березня 2024 рокувиділено в самостійний об`єкт нерухомого майна у спільну часткову власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 13/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 - Варіант №1, як I (умовному) співвласнику: літ. «А-1» 1-2 частина передпокою площею 5,5 кв.м, 1-4 кімната площею 8,8 кв.м, 1-5 кімната площею 17,8 кв.м, 1-6 ванна площею 3,7 кв.м, 1-7 комора площею 1,0 кв.м, 1-9 вбиральня площею 0,9 кв.м, літ. «Б» сарай, літ. «б» - навіс, літ. «б2» - погріб, № 3 - частина огорожі.

Виділено в самостійний об`єкт нерухомого майна у спільну часткову власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :30:006:0183 (показано червоним кольором в додатку№2 варіант №1, як I (умовному) співвласнику до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0871 га, яка складається та описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради (пров. Надії Кучеренко) довжина межової лінії складає: 7,63 м, з боку земельної ділянки (гр. ОСОБА_7 ) довжина межової лінії складає: 33,22 м, з боку земельної ділянки (гр. ОСОБА_5 ) довжина межової лінії складає: 17,07 м, з боку земельної ділянки, що пропонується другому співвласнику довжина межової лінії складає: 6,22 м, 1,0 м, 3,84 м, 1,0 м, 5,5 м, 4,29 м, 4,0 м, 4,6 м, 1,0 м, 7,21 м.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки учасники спільної часткової власності мають право на зазначене майно пропорційно своєї частки в ньому, суд, здійснюючи виділ частки зі спільного майна, повинен виділити його співвласнику таку частину майна, яка відповідає розміру та вартості його частки. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладено у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 545/3753/16-ц, провадження № 61-40289св18. Отже, позивач як співвласник земельної ділянки та житлового будинку має право на виділ майна в натурі пропорційно своїй частці. Позивач просила виділити їй у власність житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку відповідно до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023 - як II (умовному) співвласнику. Відповідачі щодо вказаного виділу частини житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки заперечень не надали, свого варіанту виділу не запропонували. Суд прийшов до висновку про можливість виділу позивачу спірного нерухомого майна згідно з висновком експерта судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2 від 29.05.2023 року як II (умовному) співвласнику. Враховуючи те, що під час виділу частки майна, що належить позивачу, має місце відхилення від ідеальних часток, зважаючи на висновок експерта та сформовані позивачем вимоги в частині компенсації відхилення, суд першлї інстанції також прийшов до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача грошової компенсації у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників у розмірі 8 437 грн.

В апеляційній скарзі на рішення суду представник ОСОБА_1 адвокат Невольніченко О.О., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене із порушенням норм матеріального права, оскільки позивач отримала за рішенням суду у власність об`єкт самочинного будівництва, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових (прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 6637451 Дата, час формування: 22.07.2013 21:55:39). Більше нічого позивач із житлових об`єктів нерухомості у власність не отримувала. До аналогічного висновку дійшов і суд, вказавши у рішенні, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 6637451 від 22.07.2013, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності (спільна часткова) на 1/2 частки на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, А-1, за адресою: АДРЕСА_1 , який має складові частини: Б - сарай, б - навіс. б2 погріб, В - вбиральня, №1 - огорожа, №3 - огорожа, №5 - ворота огорожі, №6 -хвіртка, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4212497 від 22.07.2013, відповідно до свідоцтва про право власності №1-3192 від 27.12.2011 року. У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту, виконаного 04.11.2011 року на замовлення власника ОСОБА_8 ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», в якому на а.с. 18 працівники підприємства добросовісно відобразили повну наявність будівель, котрі присутні на ділянці на момент обстеження. У технічному паспорті додатково, до отриманих позивачем у власність об`єктів нерухомості, з`являються гараж, літня кухня та прибудови до житлового будинку, на які ні в позивача, ні в інших сторін відсутні належні дозволи чи належно затверджений проект, тобто, вони є самочинним будівництвом. Оскільки гараж, літня кухня та прибудови до житлового будинку «а» та «а-1» збудовані за життя спадкодавця чоловіка ОСОБА_8 , але належним чином не оформлені, є очевидним, що при оформленні спадщини відповідні органи дотримувалися вимог статті 376 Цивільного кодексу, за яким особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, та не внесли гараж, літню кухню та прибудови до житлового будинку «а» та «а-1» до свідоцтва про право власності позивача. При проведенні судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно - технічної експертизи у даній справі та дослідженні висновку експерта №2 від 29.05.2023 року суд першої інстанції не в повній мірі проаналізував об`єм прав власності позивача щодо будівель, розподіл котрих проводився, у результаті чого суд передав у власність позивачу самочинну прибудову «а» та «а-1», на котрі в ні в позивача, ні в інших сторін відсутні належні дозволи чи належно затверджений проект, тобто які є самочинним будівництвом. Крім цього, у судовому рішенні суд констатує наявність у спірній нерухомості самочинно збудованих об`єктів та вказує, що з висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 вбачається, що об`єкти самочинного будівництва - літня кухня літ. «Б1». сарай літ. «61», гараж літ. «Г» експертом не досліджувалися. Відповідна обставина була також підтверджена поясненнями судового експерта ОСОБА_9 у судовому засіданні 10.10.2023 року. Суд також зазначає, що самочинно збудовані об`єкти експертом не враховувалися і вони не є предметом виділу. Питання щодо поділу/виділу таких об`єктів самочинного будівництва також не ставилося і не є предметом позову. Посилається на постанову від 12 квітня 2023 року у справі № 511/2303/19 Великої Палати Верховного Суду, яка підтвердила сталу і послідовну судову практику Верховного Суду України та Верховного Суду про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу. Звертає увагу суду на правову позицію, висловлену Верховним Судом у справі №215/4928/20 від 14.06.2023 року, в якій вказано, що питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудоване нерухоме майно не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. З указаного вбачається, що питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після введення самочинного будівництва до експлуатації та визнання права власності на них відповідно до закону. Вказує, що суд, не дослідивши належним чином висновок експерта, не проаналізувавши об`єм прав позивача на спірне майно, ігноруючи вищевказані правові позиції ВС, допустив порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат Євтухова Т.Д. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У судове засідання до апеляційного суду не з`явилися позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 , 16.04.2024 року та 12.04.2024 року, відповідно, вони надали апеляційному суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що згідно свідоцтва про право власності від 27.12.2011 року, виданого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-3192, ОСОБА_2 як пережившій дружині ОСОБА_8 належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 35454014 (т.1 а.с. 10).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 6637451 від 22.07.2013, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності (спільна часткова) на 1/2 частки на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, А-1, за адресою: АДРЕСА_1 , який має складові частини: «Б» Сарай, «б» навіс, «б2» погріб, «В» вбиральня, №1 огорожа, №3 огорожа, №5 ворота огорожі, №6 хвіртка, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4212497 від 22.07.2013 року, відповідно до свідоцтва про право власності № 1-3192 від 27.12.2011 року (т.1 а.с. 11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 23.08.2022 року №308062692, право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 , право власності на 1/4 частину вказаного будинку зареєстровано за ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №1-3211 від 27.12.2011, а також право власності на 1/4 частину цього житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину №1-3201 від 27.12.2011 року (т.1 а.с. 14-16).

Судом першої інстанції встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими побудовами, належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: позивачу 1/2 частина та відповідачам по 1/4 частині кожному.

Також, згідно свідоцтва про право власності від 27.12.2011 року, виданого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-3195, ОСОБА_2 як пережившій дружині ОСОБА_8 належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, приватизованої земельної ділянки площею 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 9068485 від 06.09.2013 року, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності (спільна часткова) на 1/2 частки об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки, кадастровий номер :30:006:0183, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0871 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5664243 від 06.09.2013 року, відповідно до свідоцтва про право власності №1-3195 від 27.12.2011 року (т.1 а.с. 13).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 23.08.2022 року №308062692, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :30:006:0183, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 , право власності на 1/4 частину вказаної земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №1-3214 від 27.12.2011 року, а також право власності на 1/4 частину цієї земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину №1-3204 від 27.12.2011 року (т.1 а.с. 14-16).

Судом першої інстанції встановлено, що спірна земельна ділянка, належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: позивачу 1/2 частина та відповідачам по 1/4 частині кожному.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.03.2023 року за клопотанням позивача для визначення варіантів поділу житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та земельної ділянки була призначена експертиза (т.1 а.с. 189-190).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року на розгляд суду запропоновано варіант поділу спірного житлового будинку на частину житлового будинку та спільно на частину ( та ), відповідно до якого запропоновано:

- виділити на частину І (умовному співвласнику) в частині житлового будинку А-1 1-2 частина передпокою площею 5,5 кв.м, 1-4 кімната площею 8,8 кв.м, 1-5 кімната площею 17,8 кв.м, 1-6 ванна площею 3,7 кв.м, 1-7 комора площею 1,0 кв.м, 1-9 вбиральня площею 0,9 кв.м, Б сарай, б-навіс, б2 погріб, №3 частина огорожі, арифметична частка по будівлям і спорудам - 13/25;

- виділити на частину ІІ (умовного) співвласника в частині житлового будинку А-1 частина передпокою 1-2 площею 5,8 кв.м, кімнату 1-3 площею 8,8 кв.м, в прибудові літ. а. площею 16,6 кв.м. сіни 1-1 площею 12,7 кв.м, опалювальну 1-8 площею 3,9 кв.м, ганок літ. «а1», вбиральню літ. «В», огорожу №1, частину огорожі №3, ворота огорожі №5, хвіртку № 6; арифметична частка по будівлям і спорудам 12/25.

Частки співвласників після такого виділу будуть складати:

- у І (умовного) співвласника 13/25;

- у ІІ (умовного) співвласника 12/25.

Згідно з проведеними розрахунками, грошову компенсацію за наданим варіантом розподілу житлового будинку з господарськими будівлями у розмірі 11 172,35 грн. І співвласник має сплатити на користь ІІ співвласника.

Для здійснення запропонованого варіанту виділу необхідно виконати наступні переобладнання в житловому будинку: - закласти двірний отвір із сіней 1-1 площею 12,7 кв.м в передпокій 1-2 площею 11,3 кв.м, улаштувати новий на місці віконного отвору; - в передпокої 1-2 площею 11,3 кв.м улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два площею 5,5 кв.м та 5,8 кв.м; - в сінях 1-1 площею 12,7 кв.м улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину приміщення 1-1 використовувати як санвузол площею 4,9 кв.м, а іншу частину використовувати як кухню площею 7,8 кв.м; - розібрати дверний отвір з частиною перегородки між частиною приміщення 1-2 площею 5,8 кв.м та кімнатою 1-3 площею 8,8 кв.м; - кімнату 1-4 площею 8,8 кв.м переобладнати під кухню; - улаштувати дверний отвір на місці віконного отвору на вулицю із кімнати 1-3 площею 17,9 кв.м, зі встановленням подвійних дверей.

Також висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року запропоновано варіант поділу спірної земельної ділянки на частину та спільно на частину ( та ). Зокрема, першому співвласнику пропонується виділити земельну ділянку (на плані зафарбована в червоний колір). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради (пров. Надії Курченко) довжина межової лінії складає: 7,63 м, з боку земельної ділянки (гр. ОСОБА_7 ) довжина межової лінії складає: 33,22 м, з боку земельної ділянки (гр. ОСОБА_5 ) довжина межової лінії складає: 17,07 м, з боку земельної ділянки, що пропонується другому співвласнику, довжина межової лінії складає: 6,22 м, 1,0 м, 3,84 м, 1,0 м, 5,5 м, 4,29 м, 4,0 м, 4,6 м, 1,0 м, 7,21 м.

Площа безпосередньої відокремленої частини земельної ділянки складає 436 м2. У володіння першому співвласнику пропонується земельна ділянка площею 436 м2 або 0,0436 га, що відповідає частині.

Другому співвласнику пропонується виділити земельну ділянку (на плані зафарбована в синій колір). Земельна ділянка складається та описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради ( АДРЕСА_1 ) довжина межової лінії складає: 31,40 м, 7,86 м, 12,89 м; з боку земельної ділянки, що пропонується виділити першому співвласнику довжина межової лінії складає: 7,21 м, 1,0 м, 4,6 м, 4,0 м, 4,29 м, 1,0 м, 5,5 м, 1,0 м, 3,84 м, 1,0 м, 6,22 м, з боку земельної ділянки (гр. ОСОБА_5 ) довжина межової лінії складає: 7,10 м.

Площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 435 м2.

У володіння другого співвласника пропонується земельна ділянка площею 435 м2 або 0,0435 га, що відповідає частині.

Частки співвласників при цьому будуть складати:

- у І співвласника, що складає площу 0,0436 гр (436 м2);

- у ІІ співвласника, що складає площу 0,0435 гр (435 м2).

Враховуючи викладене, а також, зважаючи на недосягнення згоди між сторонами про добровільний поділ/виділ спірного нерухомого майна, позивач звернулася до суду із відповідним позовом та просила припинити право спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, здійснити виділ своєї частки з нерухомого майна відповідно до варіанту, запропонованого експертом у висновку №2 від 29 травня 2023 року як ІІ (умовному) співвласнику.

З висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 ід 29.05.2023 року вбачається, що об`єкти самочинного будівництва - літня кухня літ. «Б1», сарай літ. «б1», гараж літ. «Г» експертом не досліджувалися (т.1 а.с. 208-209).

Відповідна обставина була також підтвердженна поясненнями судового експерта ОСОБА_9 у судовому засіданні 10 жовтня 2023 року, в яке вона викликалась за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції вказав, що самочинно збудовані об`єкти експертом не враховувалися і вони не є предметом виділу. Питання щодо поділу/виділу таких об`єктів самочинного будівництва також не ставилося і не є предметом позову.

Суд першої інстанції зазначив, що у постанові від 12 квітня 2023 року у справі №511/2303/19 (провадження № 14-56цс22) Велика Палата Верховного Суду підтвердила сталу і послідовну судову практику Верховного Суду України та Верховного Суду про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу.

Оцінка питання щодо вибору експерта (експертної установи) для проведення експертизи у відповідній справі здійненна судом в ухвалі від 13 грудня 2022 року, яка набрала законної сили, та відповідачами не оскаржувалася.

Норми права, які застосував суд першої інстанції при вирішенні спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частинами 1, 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 статті 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 вказано, що право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно зі статтею 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частини 1 статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Частиною 3 статті 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України, розглянувши справу №6-1443цс16. Вказавши також, що виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, а відповідно до статті 126 того ж кодексу, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно із статтею 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно з частинами 1, 3, 4 статті 88 Земельного кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є припинення спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - виділення ОСОБА_2 в натурі у приватну власність 12/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту №1 як II (умовному) співвласнику: літ. «А-1», а саме: частина передпокою 1-2, площею 5,8 кв.м, кімната 1-3, площею 8,8 кв.м, в прибудові літ. а. площею 16,6 кв.м, сіни 1-1, площею 12,7 кв. м, опалювальна 1-8 площею 3,9 кв.м, ганок літ. «а1», вбиральня літ. «В», огорожа літ. №1, частина огорожі №3, ворота огорожі №5, хвіртка літ. № 6; - позивач зобов`язується для ізоляції частки житлового будинку, що виділяється, за власний рахунок провести роботи по переобладнанню, а саме: - закласти двірний отвір із сіней 1-1, площею 12,7 кв.м, в передпокій 1-2 площею 11,3 кв.м та улаштувати новий на місці віконного отвору; 1-1 площею 11.2 кв.м в кімнату 1-4, площею 18.5 кв.м; - в передпокої 1-2, площею 11,3 кв.м, улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два площею 5.5 кв.м та 5,8 кв.м; - в сінях 1-1, площею 12,7 кв.м, улаштувати перегородку з дверним отвором. Частину приміщення 1-1 використовувати як санвузол площею 4,9 кв.м, а іншу частину використовувати як кухню площею 7,8 кв.м; -розібрати дверний отвір з частиною перегородки між частиною приміщення 1-2, площею 5,8 кв.м, та кімнатою 1-3, площею 8, 8 кв.м; - виділення ОСОБА_2 в натурі у приватну власність частини земельної ділянки кадастровий номер :30:006:0183 (показано синім кольором в додатку №2 варіант №1 як II (умовному) співвласнику до висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0871 га, яка складається із двох частин та описується наступними межами: з боку земельної ділянки селищної ради (провулок ОСОБА_4 ) довжина межової лінії складає: 31,40 м, 7,86 м, 12,89 м; з боку земельної ділянки, що пропонується виділити першому співвласнику, довжина межової лінії складає: 7,21 м, 1,0 м, 4,6 м, 4,0 м, 4,29 м, 1,0 м, 5,5 м, 1,0 м, 3,84 м, 1,0 м, 6,22 м, з боку земельної ділянки (гр. ОСОБА_5 ) довжина межової лінії складає: 7,10 м, площа безпосередньо відокремленої частини земельної ділянки складає 435 кв.м; - стягнення із співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у зв`язку з відхиленням від відповідності ідеальним часткам співвласників у розмірі 8 437 грн.

Як встановив суд першої інстанції, згідно свідоцтва про право власності від 27.12.2011 року, виданого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-3192, ОСОБА_2 як пережившій дружині ОСОБА_8 належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 35454014 (т.1 а.с. 10), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 6637451 від 22.07.2013, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності (спільна часткова) на 1/2 частки на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, А-1, за адресою: АДРЕСА_1 , який має складові частини: «Б» Сарай, «б» навіс, «б2» погріб, «В» вбиральня, №1 огорожа, №3 огорожа, №5 ворота огорожі, №6 хвіртка, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 4212497 від 22.07.2013 року, відповідно до свідоцтва про право власності № 1-3192 від 27.12.2011 року (т.1 а.с. 11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 23.08.2022 року №308062692, право власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 , право власності на 1/4 частину вказаного будинку зареєстровано за ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №1-3211 від 27.12.2011, а також право власності на 1/4 частину цього житлового будинку зареєстровано за ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину №1-3201 від 27.12.2011 року (т.1 а.с. 14-16).

Таким чином, спірний житловий будинок з господарськими побудовами належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме: позивачу ОСОБА_2 - 1/2 частина та відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/4 частині кожному.

Також, згідно свідоцтва про право власності від 27.12.2011 року, виданого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за №1-3195, ОСОБА_2 як пережившій дружині ОСОБА_8 належить частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, приватизованої земельної ділянки площею 0,0871 га, кадастровий номер :30:006:0183, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 12), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 9068485 від 06.09.2013 року, за ОСОБА_2 зареєстроване право власності (спільна часткова) на 1/2 частки об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки, кадастровий номер :30:006:0183, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0871 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 5664243 від 06.09.2013 року, відповідно до свідоцтва про право власності №1-3195 від 27.12.2011 року (т.1 а.с. 13).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості від 23.08.2022 року №308062692, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :30:006:0183, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 , право власності на 1/4 частину вказаної земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину №1-3214 від 27.12.2011 року, а також право власності на 1/4 частину цієї земельної ділянки зареєстровано за ОСОБА_3 згідно зі свідоцтвом про право на спадщину №1-3204 від 27.12.2011 року (т.1 а.с. 14-16).

Таким чином, спірна земельна ділянка належить сторонам на праві спільної часткової власності, а саме, позивачу ОСОБА_2 - 1/2 частина та відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/4 частині кожному.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.03.2023 року за клопотанням позивача для визначення варіантів поділу житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та земельної ділянки була призначена експертиза (т.1 а.с. 189-190).

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року на розгляд суду запропоновано варіанти поділу спірного житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки (т.1 а.с. 205-226).

Частки співвласників після такого виділу у домоволодінні будуть складати:

- у І (умовного) співвласника 13/25;

- у ІІ (умовного) співвласника 12/25.

Частки співвласників після поділу земельної ділянки будуть складати:

- у І співвласника, що складає площу 0,0436 гр (436 м2);

- у ІІ співвласника, що складає площу 0,0435 гр (435 м2).

Також, як встановив суд першої інстанції, з висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року вбачається, що об`єкти самочинного будівництва - літня кухня літ. «Б1», сарай літ. «б1», гараж літ. «Г» експертом не досліджувалися (т.1 а.с. 208-209).

Отже, спірне домоволодіння має об`єкти самочинного будівництва - літню кухню літ. «Б1», сарай літ. «б1», гараж літ. «Г».

Проте, не дивлячись на встановлену обставину щодо наявності у спірному домоволодінні об`єктів самочинного будівництва, суд першої інстанції, ігноруючи чинне законодавство та сталу судову практику, прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно постанови Верховного Суду від 14.06.2023 року у справі №215/4928/20, з урахуванням викладених вище норм матеріального права, сталої та сформованої судової практики Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності, а тому не може бути предметом поділу. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. Самочинно збудоване нерухоме майно не може бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами статей 364, 367 ЦК України. З указаного вбачається, що питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після введення самочинного будівництва до експлуатації та визнання права власності на них відповідно до закону. Факт того, що здійснення поділу майна є технічно можливим з незначним відхиленням від будівельних норм, але в умовах існуючої забудови не змінює той факт, що до складу спірного майна входить самочинне будівництво, яке не може бути предметом поділу (виділу). Хоча суди й вказали про те, що експертом самочинно збудовані приміщення до розрахунку не включалися, проте, суди попередніх інстанцій не встановили, хто саме з учасників справи здійснив самочинне будівництво, коли саме його було здійснено, як такі дії вплинули на збільшення площі спірного майна.

Як вбачається з плану земельної ділянки варіанту поділу згідно висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року, самочинні гараж літ. «Г» та літня кухня літ. «Б1» знаходяться на земельній ділянці, яка виділена позивачу ОСОБА_2 (т.1 а.с. 224). Самочинний сарай літ. «б1» знаходиться на земельній ділянці, яка виділена відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

По справі не вбачається та судом першої інстанції не було встановлено, хто саме з учасників справи здійснив самочинне будівництво та коли саме його було здійснено.

Також поза увагою суду першої інстанції залишилася та обставина, що згідно висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року відповідно до характеристик житлового будинку літ. «А-1,а,а1» площа складає 99,5 м2, в т.ч.: основна частина будинку літ «А-1» площею 69,5 м2, прибудова літ. «а» площею 20,7 м2; ганок з козирьком літ. «а1» площею 9,3 м2.

Згідно висновку судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року прибудова літ. «а» площею 20,7 м2; ганок з козирьком літ. «а1» площею 9,3 м2 виділені позивачу ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності від 27.12.2011 року житловий будинок літ. «А-1» значиться загальною площею 68,9 кв.м. (т.1 а.с. 10). У цьому свідоцтві прибудова літ. «а» площа 20,7 м2 та ганок з козирьком літ. «а1» плоза 9,3 м2 відсутні.

Згідно даних технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 04.11.2011 року ПП Полтавське БТІ "Інвентаризатор", загальна площа всього по будинку становить 68,9 кв.м. (т.1 а.с. 20).

При вирішенні спору суд першої інстанції не встановив, коли і ким були здійсненні прибудова літ. «а» площею 20,7 м2 та ганок з козирьком літ. «а1» площею 9,3 м2, що фактично вплинуло на збільшення площі житлового будинку літ. «А-1» за висновком судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року.

Крім цього, колегія суддів звертає особливу увагу на ту обставину, що кожен із співвласників спірного домоволодіння та земельної ділянки на праві спільної часткової власності мають визначену частку у праві приватної власності (1/2, 1/4, 1/4) проте, за висновком судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №2 від 29.05.2023 року співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виділяється 13/25 частин спірного домоволодіння у спільне користування. По справі не вбачається їх згода на такий поділ, який спотворює частку кожної, якою є , що по суті є зміною частки кожної, проте, не вбачається, який розмір частки буде становити кожного із співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після поділу.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на висновок суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у зв`язку з відхиленням від ідеальних часток співвласників у розмірі 8 437 грн., оскільки, якщо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно правовстановлюючих документів належить по частці спірного домоволодіння, тобто вони є рівними, то який розмір частки кожної з них буде становити після поділу, отже при вирішенні питання про стягнення вказаної компенсації з двох відповідачів суд першої інстанції повинен був зазначити порядок стягнення солідарно чи у певній частці, що судом першої інстанції залишено поза увагою.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку проте, що суд першої інстанції допустив недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, та прийшов до помилкового висновку про задоволення позову, позов є необгрунтованим, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Додаткове рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 07 березня 2024 року є похідним від основного рішення, тому у разі скасування основного рішення підлягає скасуванню і додаткове рішення суду.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1,2 п.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

По справі вбачається, що відповідачем при подачі апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 5 953,80 грн., що підтверджується випискою про зарахування судового збору (т.2 а.с. 173). У разі відмови у задоволенні позову судовий збір підлягає стягненню з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 .

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 2,3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 368 ч.1,2, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 2,3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Невольніченка Олексій Олександровича задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2023року та додаткове рішення цього ж суду від 07 березня 2024 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про припинення спільної часткової власності на житловий будинок та земельну ділянку, виділ в натурі частки з майна - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5 953,80 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов