Дата документу 29.01.2024
Провадження № 2/334/539/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Телегуз С.М., за участю секретаря Міщенко А.О., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2023 року до суду звернувся представник: адвокат Гладченко А.В. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У позові послалися на те, що ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 ) є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя, де проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

При житті батька позивач допомагав йому фінансово, після смерті батька позивача залишилася спадщина, яка складається з грошових внесків, які знаходяться на рахунку в АТ КБ «ПриватБанк». Інших спадкоємців після смерті батька позивача немає, батьки позивача в розлученні, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Квартира, в якій проживав померлий належить матері позивача - ОСОБА_3 , яка працює та проживає в м. Києві. Про смерть батька позивач дізнався від матері. Позивач працює за кордоном, з початку війни не приїжджав в Україну, не мав можливості звернутися до нотаріуса (копія закордонного паспорта додається). Певний час після смерті батька позивач перебував в дуже пригніченому моральному стані. Мати позивача також мала незадовільний стан здоров`я, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1947. В подальшому мати позивача повідомила його про наявність коштів на рахунках батька та ймовірність наявність заповіту, складеного за життя померлим, після чого позивач звернувся до Посольства та нотаріуса в Німеччині та оформив заяву про прийняття спадщини та довіреність на свою мати на представлення його інтересів у нотаріуса.

Була подана заява приватному нотаріусу Якіб`юк Юлії Арсенівні Запорізького міського нотаріального округу, на підставі якої було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2023 року № 1293/02-31.

Вважають, що позивачем було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причини, оскільки необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (Постанова КЦС ВС від 26.07.2021 року у справі №405/7058/19).

Прохали надати ОСОБА_1 додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, що відкрилась внаслідок смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя, - шість місяців з часу набрання законної сили рішення суду.

01.12.2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовче засідання, витребувано у Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя, з копією заповіту.

11.12.2023 року до суду звернувся представник відповідача Запорізької міської ради Кіпа О.В. з заявою про розгляд справи у відсутність представника, прохали за умови пред`явлення беззаперечних доказів справу вирішити на розсуд суду.

18.12.2023 року до суду звернувся Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. з заявою про розгляд справи у її відсутність, надала копію спадкової справи №61/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2

09.01.2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 29.01.2024 року.

29.01.2024 року позивач та його представник: адвокат Гладченко А.В. в судове засідання не з`явилися, 23.01.2024 року представник подала заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити.

29.01.2024 року представник відповідача в судове засідання не з`явився, 11.12.2023 року подали клопотання про розгляд справи у відсутність представника, прохали за умови пред`явлення беззаперечних доказів справу вирішити на розсуд суду.

Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Запоріжжя Запорізької області народився позивач - ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 20.06.2017 року, орган видачі 8024.

Відповідно копії повторного свідоцтва про народження від 23.05.2017 року батьком позивача є ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя Запорізької області помер батько позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 08.11.2022 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема, на грошові внески, які знаходяться на рахунку в АТ КБ «Приватбанк».

Після смерті ОСОБА_2 у період з 03.10.2022 року по 03.04.2023 року позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом та за заповітом, у встановлений строк заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав.

Згідно паспорту громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 від 01.04.2019 року на ім`я ОСОБА_1 останній з 08.08.2019 року перебуває за кордоном.

Матеріалами спадкової справи №61/2023 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 встановлено:

28.09.2023 року до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. звернувся позивач ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 за законом та за заповітом.

28.09.2023 року Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. заведено спадкову справу №61/2023 (номер у спадковому реєстрі №71313383) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

На час смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 у період з 07.08.2007 року по 08.11.2022 року (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що підтверджується копією довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 02.10.2023 року №04-07/3/12361.

28.03.2008 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким на випадок своєї смерті усе своє майно, що йому буде належати на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право - заповів ОСОБА_1 .

Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., зареєстровано в реєстрі за №1874.

27.10.2023 року Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , на спадкове майно, яке складається з внесків, які знаходяться у ПАТ «Приватбанк», оскільки ОСОБА_1 не було подано заяву про прийняття спадщини у встановлені законодавством строки.

Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповіднодо ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у Постанові від 26.07.2021 року у справі №405/7058/19 - «Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20). Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17».

Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, як спадкоємець першої черги за законом та за заповітом після батька, з позовом про визначення йому додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька, з посиланням на те, що його право на спадкування не визнається нотаріусом, так як він на час смерті батька був зареєстрований за іншою адресою та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, у зв`язку з роботою у цей період часу за кордоном, з початку війни він не приїжджав в Україну та не мав можливості звернутися до нотаріуса, про наявність заповіту він був необізнаний, прохав визначити йому додатковий строк шість місяців для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Оскільки в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін.

Суд вважає поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом після батька - на час відкриття спадщини він був зареєстрований за іншою адресою та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, у зв`язку з роботою у цей період часу за кордоном, з початку війни він не приїжджав в Україну та не мав можливості звернутися до нотаріуса, що підтверджується відповідними записами у паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

Також суд враховує необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, тому вважає, що у позивача були поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Тому суд ухвалює рішення про задоволення позову та на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України визначає позивачу додатковий строк шість місяців після набрання рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після батька.

А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими суду доказами.

Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 211, 247, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , народився м. Запоріжжя Запорізької області, рнокпп НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю шість місяців з дня набрання цим рішенням законної сили для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 05 лютого 2024 року.

Суддя: С.М.Телегуз