Єд. унік. № 243/3095/22
Провадження № 2/243/310/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

за участю секретаря судового засідання Каліберди А.О.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в порядку загального позовного провадження, діючи поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10.05.2022, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заботін Віталій Вікторович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє представник, звернулася до суду з уточненою в ході судового розгляду, позовною заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , який за життя з 14.12.2014 перебував на обліку у Слов`янському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та отримував щомісячні страхові виплати безстроково. З 14.02.2016 такі виплати були припинені. 20.10.2020 представнику позивача ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію померлого ОСОБА_3 у розмірі 218 926,72 грн, однак заборгованість по страховим виплатам до вказаного свідоцтва про право на спадщину не включена, у зв`язку з ненаданням відповідачем приватному нотаріусу необхідних відомостей. У зв`язку із зазначеним просить визнати за позивачем право власності на суму страхових виплат, що належали ОСОБА_3 , але не були одержані ним за життя, за період з 14.02.2016 року по 22.11.2019 року включно, з урахуванням перерахунків таких виплат за цей період в порядку спадкування за законом у розмірі 179 667,00 грн. Стягнути з відповідача вказані страхові виплати та судові витрати у розмірі 7974,00 грн.

Ухвалою суду від 23.06.2023 року у праві було замінено відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у зв`язку з реорганізацією фонду шляхом його приєднання до Пенсійного фонду України.

Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позовні вимоги не визнав у повному обсязі, та вказав, що ОСОБА_3 з 01.12.2014 року по 13.02.2016, як внутрішньо переміщення особа отримував щомісячні страхові виплати у Слов`янському міському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. З 14.02.2016 нарахування та виплата страхових виплат припинено у зв`язку із закінченням терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи. Надалі ОСОБА_3 з 14.02.2016 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 не набув статусу внутрішньої переміщеної особи та не звертався із заявою про продовження щомісячні страхові виплат до будь якого відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування. Щомісячні страхові виплати ОСОБА_3 за спірний період не нараховувалися та не сплачувалися. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто понад три роки від початку припинення виплати допомоги, а отже, позивач, як спадкоємець, не має права на спірні суми. Право на призначення та виплату щомісячної страхової суми згідно із ст.1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця ОСОБА_3 є безпідставними, оскільки він не набув такого права.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 перебував на обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Красний Луч Луганської області та отримував щомісячні страхові виплати, що визнається відповідачем та вбачається з відповіді управління виконавчої дирекції ФСС в Донецькій області № 01-04/15-1845 від 03.11.2020.

ОСОБА_2 доводилась дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 07.07.1965 та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 21.09.1996.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Боково-Хрустальне Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.10.2020 року після смерті ОСОБА_3 у виді недоотриманої пенсії у розмірі 218926,72 грн.

УВДФСС в Донецькій області та УВДФСС в Луганській області надало відповіді № 01-04/15-1845 від 03.11.2020 та № 04-05-582 від 02.03.2023, в яких повідомило, що ОСОБА_3 з моменту припинення виплат з заявою про їх поновлення не звертався, з 14.02.2016 щомісячна страхова виплата йому була припинена. Виплати не нараховувались та не виплачувались, тому відсутні суми, які належали потерпілому за життя.

10.04.2024 відповідачем на адресу суду було надано довідку про розрахований розмір щомісячних страхових виплат по ОСОБА_3 за період з 14.02.2016 по 22.11.2019 року які складають 85 270,30 грн.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та у передбачений строк звернулася із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців судом не встановлено.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України дає підстави зробити висновок, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Правову основу, економічний механізм та організаційну структуру загальнообов`язкового державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності або загибелі застрахованих на виробництві, відповідно до Конституції України та основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на момент виникнення спірних правовідносин визначав Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV), який з 01 січня 2015 року діє у редакції Закону України від 28 грудня 2014 року № 77-VII та має назву «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 21 Закону № 1105-ХІV (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, виплачуючи йому, зокрема, щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно зі статтею 28 Закону № 1105-XIV грошові суми, які згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, є страховими виплатами. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) зазначено, що «підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України».

Тому, припинення страхових виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій фонду спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених страхових виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання страхових виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю.

Подібні висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20).

Згідно з частиною першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, право на такі страхові виплати у спадкодавця зберігається і відповідно до статті 1227 ЦК України, ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець ОСОБА_2 має право на отримання страхових виплат у порядку спадкування за законом.

Враховуючи зазначені вище положення законів, суд вважає, що, оскільки, потерпілому ОСОБА_3 страхові виплати були призначені все життєво, тому, останній мав право на нарахування та виплату страхових виплат незалежно від звернення до робочих груп Фонду про продовження виплат. ОСОБА_3 за життя право на отримання страхових виплат не втратив, тому, позивач як спадкоємець, відповідно до положень статті 1227 ЦК України, має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить визнати право власності та стягнути на свою користь страхові виплати ОСОБА_3 за період з 14.02.2016 по 22.11.2019 у розмірі 179 667,00 грн, розрахунок сум страхових виплат наводить відповідно до довідки МОЗ України Серії 218 №АГ171236. Проте, до матеріалів справи вказану довідку не долучено, у суду відсутня можливість перевірити правильність та алгоритм розрахунку вказаних виплат.

Представником відповідача було надано відомості про обліковані суми, які б підлягали виплаті спадкодавцю за період з 14.02.2016 по 22.11.2019 у розмірі 85 270,30 грн.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, як спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України, має право на отримання страхових виплат в порядку спадкування за законом, тому, вимоги позивача про визнання права власності на страхові виплати ОСОБА_3 за період з 14.02.2016 по 22.11.2019 та стягнення їх на користь позивача підлягають частковому задоволенню у розмірі 85 270,30 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

В уточненій позовній заяві представником позивача заявлено, що докази понесених витрат будуть надані в строк, визначений законодавством.

Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та з відповідача слід стягнути 381,68 грн. судового збору.

Керуючись ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Заботін Віталій Вікторович, до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності в порядку спадкування за законом на суму страхових виплат, що належали її батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 14.02.2016 року по 22.11.2019 року у розмірі 85 270 грн 30 коп.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 недоотримані за життя її батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суми страхових виплат за період з 14.02.2016 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 85 270 (вісімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят) грн 30 коп.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , яке розташоване за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 381 грн 68 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 17.04.2024 року

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Д.В. Воронков