КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 758/9368/23

номер провадження №22-ц/824/1594/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
розглянуву порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року /суддя Анохін А.М./

у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець Закорко Вадим Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з вимогами до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню .

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.01.2021, зареєстрований в реєстрі за № 6968, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення грошових коштів в розмірі 13860,00 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Стягнуто з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 9758 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) гривень 37 копійок. В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання судового збору./а.с. 53-63/

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу професійну допомогу, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення у цій частині скасувати, ухвалити нове про стягнення з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 5 000 грн. витрат на правничу професійну допомогу, в іншій частині рішення залишити без змін.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що представником позивача було надано докази понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію договору про надання професійної правової допомоги №10/07/23/3 від 10.07.2023 року, акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №10/07/23/3 від 10.07.2023 року, з якого вбачається, що адвокатом були надані послуги з професійної правничої допомоги клієнту з питань оскарження виконавчого напису, а саме: Консультація первинна - 10.07.2023 року, 17.07.2023 - підготовка та направлення адвокатських запитів, 04.08.2023 - позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Загальна вартість послуг з професійної правничої допомоги становить 5000,00 грн.

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про розгляд справи в порядку письмового провадження поінформований належним чином, з відзивом на апеляційну скаргу до суду не звертався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу професійну допомогу з постановленням нового про задоволення вимог у цій частині на підставі наступного.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.01.2021, зареєстрований в реєстрі за № 6968, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення грошових коштів в розмірі 13860,00 грн з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал». Стягнуто з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 9758 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім) гривень 37 копійок. В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання судового збору./а.с. 53-63/

22.09.2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся із клопотанням про стягнення витрат на правову допомогу із долученням доказів понесених витрат. /а.с. 45-50/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових витрат на правничу професійну допомогу, суд першої інстанції керувався нормами частини першої-другої статті 133 ЦПУ України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Встановивши, що докази сплати ОСОБА_1 за професійну правничу допомогу не надано, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у стягненні таких витрат з відповідача на користь позивача.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 викладено правову позицію, що висновки судів про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду».

Також, у цій самій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 (провадження № К/9901/29763/20) касаційний адміністративний суд дійшов висновку: «на переконання колегії суддів, зазначені норми (ст. ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15 грудня 2017 року, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). При цьому, норми зазначених статей спрямовані саме на захист прав та інтересів позивачів - суб`єктів господарювання, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття ЗО Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті ЗО Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Представником позивача було надано копію договору про надання професійної правової допомоги №10/07/23/3 від 10.07.2023 року, акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги №10/07/23/3 від 10.07.2023 року, з якого вбачається, що адвокатом були надані послуги з професійної правничої допомоги клієнту з питань оскарження виконавчого напису, а саме: Консультація первинна - 10.07.2023 року, 17.07.2023 - підготовка та направлення адвокатських запитів, 04.08.2023 - позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Загальна вартість послуг з професійної правничої допомоги становить 5000,00 грн.

Крім того, п. 4.1 Договору вказано, що Вартість послуг, який КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТУ за надану в межах цього Договору правничу допомогу, складає 5000 грн, які КЛІЄНТ зобов`язаний сплатити АДВОКАТУ в день підписання цього договору. Підписанням даного договору сторони підтверджуються здійснення КЛІЄНТОМ оплати послуг адвоката у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).

Верховний суду у складі Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 16.04.2020 року у справі № 727/4597/19 зазначив про те, що аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає право зробити висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при оплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форми такого документа. Урахувавши наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, ВС дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Враховуючи те, що судове рішення ухвалене на користь позивача, якому по справі була надана професійна правнича допомога, що підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами, вимоги представника позивача про стягненні судових витрат на правничу професійну допомогу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року- задовольнити.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року в частині відмови у стягненні судових витрат на правничу професійну допомогу - скасувати, постановивши в цій частині нове.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт капітал» на користь ОСОБА_1 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: