Справа № 289/1893/23
Номер провадження 2/289/63/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01.02.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого - судді Мельника О.В., за участі секретаря судового засідання Галькевич Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "РІАЛЬТО" (місце знаходження / місце проживання: бульвар Вацлава Гавела, 4, м. Київ, 03124) до ОСОБА_1 (місце знаходження/ місце проживання: АДРЕСА_1 ), про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до укладеного договору №9-7 від 11.12.2021 між ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» (торгова марка «Monetka») та ОСОБА_1 , відповідачка отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування та 4,0 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Веб-сайті і мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

Одноразовий ідентифікатор 985752 направлявся відповідачу 11.12.2021 о 18:01:33 РМ год., шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який вказувався при реєстрації.

Кредитний договір був підписаний 11.12.2021 о 18:02:15, шляхом введення одноразового ідентифікатора 985752 в особистому кабінеті.

Кредитні кошти були відправлені відповідачу 11.12.2021 на платіжну карту № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».

Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки, у зв`язку з чим станом на 08.08.2023 заборгованість відповідача перед позивачем становить 20 528,21 грн., яка складається з: 7 991,00 грн. - заборгованість за кредитом; 4 555, 21 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,9 % за кожен день користування кредитом за період з 11.12.2021 по 10.01.2022 (включно); 7 982, 00 грн. - заборгованість на нарахованим відсотками відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 4,0% за кожен день користування кредитом за період з 17.02.2022 по 07.04.2022 (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Нарахування процентів за Договором №9-7 від 11.12.2021 зупинено 07.04.2022.

Сума заборгованості відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 9-7 станом на 08.08.2023 становить 20 528, 21 грн., які ТОВ «ФК «Ріальто» просить стягнути, а також судові витрати у справі.

Представник позивача до суду не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористався. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подавав.

У зв`язку із неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «Monetka») та ОСОБА_1 було укладено Договір №9-7 від 11.12.2021, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 8000,00 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування та 4,0 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту (п.п.1.1-1.6 Договору).

Зазначений договір укладений між сторонами у формі електронного документу з відповідним електронним підписом відповідачки ОСОБА_1

ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» виконало взяті на себе зобов`язання та перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 позику в розмірі 8000 гривень, що підтверджується чеком від 11.12.2021.

Отримання вказаної суми кредитних коштів учасниками справи не оспорюється.

Станом на 08.08.2023 заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №9-7 від 11.12.2021 становить - 20 528,21 грн., що складається з: 7 991,00 грн. - заборгованість за кредитом; 4 555, 21 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 1,9 % за кожен день користування кредитом за період з 11.12.2021 по 10.01.2022 (включно); 7 982, 00 грн. - заборгованість на нарахованим відсотками відповідно до п.3.3 Кредитного договору за ставкою 4,0% за кожен день користування кредитом за період з 17.02.2022 по 07.04.2022 (включно) відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Вказаний розрахунок є чітким, повним і розгорнутим по окремих категоріям, а також за своїм змістом узгоджується з відомостями, наведеними у виписці по рахунку відповідача.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.

В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Положення ЗУ «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно ЗУ «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначений цим Законом.

Таким чином, між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та ОСОБА_1 укладено договір позики у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Будь яких доводів щодо необґрунтованості розрахунку розміру заборгованості та доказів на його спростування стороною відповідача суду не надано.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктами 1.1. - 1.4. умов договору, товариство надає позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3 цього договору.

Процентна ставка за користування кредитом - 1,9% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного в пункті 1.2 цього договору.

Строк надання кредиту та строк дії договору становить 30 дні, але в будь-якому випадку строк користування грошовими коштами, наданими у кредит не може становити менше 3 (трьох) календарних днів. Строк надання кредиту може бути продовжений в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1,9% від суми кредиту за кожен день користування, у межах строку, визначеного в. п. 1.2 Договору.

Крім того, пунктом 3.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3. договору (з урахуванням пролонгації строку дії договору), позичальник сплачує плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 4,0 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору.

У п.п. 5.2-5.2.2, позичальник, підписуючи даний договір, засвідчив, що ознайомлений, повністю розуміє та погоджується з усіма умовами та змістом договору, додатків до нього та Правил і зобов`язується їх дотримуватись; інформація, надана товариством, забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги за цим договором без нав`язування її придбання.

Як вбачається з абзацу 2 пункту 3.3 Кредитного договору, сторони домовились, що процентна ставка, визначена в цьому пункті Договору, нараховується відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 процентів за кредитом, нарахованих унаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, після спливу строку кредитування, є обґрунтованими.

Під час розгляду справи було встановлено, що позичальник був належним чином обізнаний з умовами кредитного договору, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі ОСОБА_1 на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Що стосується вимоги представника ТОВ «ФК «Ріальто» про стягнення з ОСОБА_1 9000 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1 - ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача додав до заяви Договір №02/06/2022 про надання юридичних послуг від 02.06.2022, Акт приймання-передачі наданих послуг № 53 та платіжне доручення про сплату витрат на правничу допомогу. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг № 53 ОСОБА_2 займався підготовкою позовних заяв щодо стягнення заборгованості з 10 різних боржників, в тому числі і щодо ОСОБА_1 , вартість наданих послуг щодо кожного боржника окремо складає по 8000 грн.

За п. 1.1 договору в рамках цього договору Виконавець зобов`язується надати замовнику юридичні послуги, в тому числі і зі складання позовних заяв, запитів, представництва інтересів замовника.

Також в п. п. 3.1, 3.4 договору № 02/06/2020 від 02.06.2022 про надання юридичних послуг зазначено, що вартість послуг адвоката становить 8000 грн. за складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника Заявника та 1000 грн. за складання та надсилання адвокатського запиту. Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг № 53 здійснено підготовку позовної заяви та адвокатського запиту.

До позовної заяви додано платіжне доручення про сплату витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню в повному обсязі, що становить 9000 грн., що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями ст.ст. 4, 12, 13,76, 81, 89, 137, 141, 247, 263-265, 352 354 ЦПК України, ст. ст. 6, 625, 626, 638 ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" до відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 (місце знаходження / місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто", , заборгованість за Договором №9-7 від 11.12.2021 року розмірі 20 528, 21 (двадцять тисяч п`ятсот двадцять вісім) гривень, 21 копійок, яка складається з: 7 991,00 грн. - заборгованість за кредитом; 4 555, 21 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7 982, 00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками відповідно до п. 3.3 Кредитного договору за ставкою 4,0 % за кожен день користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" судові витрати які складаються з судового збору у розмірі 2 684 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 гривень.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О. В. Мельник