Справа № 946/3472/23
Провадження № 2/946/780/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Богдан А.А.

позивача: ОСОБА_1

представника відповідачки: ОСОБА_2 ,

розглянувши у в м.Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3 , яким просив:

(1) визнати спільною сумісною власністю подружжя житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,0964 га, кадастровий номер :02:001:0335, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

(2) визнати за ним право власності на 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0964 га, кадастровий номер :02:001:0335, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за вказаною адресою.

04 жовтня 2023 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просила стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частки автомобілю марки «ВАЗ-2107» державний номерний знак НОМЕР_1 та залишити його у власності відповідача.

01 лютого 2024 року на адресу суду надійшла заява позивача про закриття провадження у справі за зустрічним позовом у зв`язку із відсутністю предмету спору. В обґрунтування клопотання зазначив, що він відмовляється від права власності на 1/2 частини набутого під час шлюбу майна, а саме автомобілю марки «ВАЗ-2107» державний номерний знак НОМЕР_1 , на користь відповідачки ОСОБА_3 . В межах розгляду зустрічного позову просив залишити автомобіль у власності колишньої дружини.

У судовому засіданні позивач подане клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні на підставі викладених доводів.

Представник відповідачки заперечував проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на те, що предметом зустрічного позову є стягнення компенсації вартості 1/2 частки автомобілю, який є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та залишення його у власності відповідача. Спосіб захисту своїх прав за законодавством України вибирає саме позивач, а не відповідач. Спірний автомобіль є неподільною річчю, а отже вірним способом захисту є саме визнання права власності на автомобіль за однією із сторін з присудженням іншій стороні грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності. Крім того, сам позивач неодноразово заявляв у судовому засіданні, що вказаний автомобіль вибув з його володіння у зв`язку з відчуженням за договором купівлі-продажу. Згоду на продаж спільного майна подружжя ОСОБА_3 не давала. Також звернув увагу, що станом на 01 лютого 2024 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 65 000 гривень, що підтверджується розрахунком державного виконавця. У зв`язку із не встановленням місцезнаходження автомобілю, який є об`єктом майна подружжя, державний виконавець оголосив його у розшук. Таким чином, до погашення заборгованості з аліментів ОСОБА_1 не може ніяким чином розпорядитися своїм майном та коштами.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить такого висновку.

Положеннями п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з висновками Верховного Суду від 28 травня 2020 року у справі №332/1505/15-ц (провадження №61-5669св18) логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмету спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Відтак, враховуючи, що у відповідності до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, а також приймаючи до уваги, що предмет спору існував на час пред`явлення позову та на час розгляду справи у суді спірні правовідносини між сторонами неврегульовані та не припинилися, суд не знаходить підстав для позитивного вирішення питання щодо заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст. 211, 255, 258, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя: О.І.Бальжик