РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/18576/23

Провадження № 22-ц/4815/226/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Фінкевича В.Г. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року в Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів звернулась ОСОБА_2 у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2020 року у справі №569/4368/20 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/4368/20 про збільшення розміру аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Фінкевич В.Г., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач не має стабільного джерела доходу і не має можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Крім того на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує доводи апелянта, вважає, що рішення місцевого суду законне та обґрунтоване, тому просить залишити його без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим 24 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2016 року по цивільній справі №569/10027/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 27 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №511 розірвано; визначено місце проживання малолітнього сина ОСОБА_6 з матір`ю; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рівне на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій суму в розмірі по 614,00 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 04 листопада 2016 року і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 квітня 2020 року по цивільній справі №569/4368/20 збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановлено їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 12 лютого 2021 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 12 лютого 2021 року, про що складено відповідний актовий запис №173. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка ОСОБА_8 , дружини ОСОБА_8 .

Постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Шупік К.В. від 22 лютого 2022 року було відкрито виконавче провадження ВП №68729170 з виконання виконавчого листа №569/4368/20 виданого 01 лютого 2022 року Рівненським міським судом Рівненської області про збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.ст.183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст.182 - 184, 192 СК України.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. і наведені норми та тлумачення спростовують доводи апеляційної скарги щодо безпідставності вимог позивачки про зміну способу стягнення аліментів.

Встановлено, що спільна дитина сторін знаходиться на утриманні своєї матері, яка ставить питання про зміну способу стягуваних аліментів з 1 500 гривень щомісячно до 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зміну способу стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, оскільки така зміна способу стягнення не порушить прав платника аліментів та відповідатиме інтересам як стягувача, якій законом надано право вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, так і інтересам спільної дитини, а тому висновки суду першої інстанції є законними та обґрунтованими.

Матеріали справи не містять доказів щодо обмеження в трудовій діяльності ОСОБА_1 . Також в матеріалах справи відсутні докази, що відповідач звертався у відповідні держані органи для працевлаштування. Крім того, суперечливими є доводи про відсутність доходів та можливість, як стверджує відповідач, продовжувати сплачувати 1500 гривень в місяць.

Відсутність у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Аналогічний висновок викладений у постановах КСЦ у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року справа №664/2746/17; від 25 вересня 2019 року, справа №755/14148/18.

Місцевий суд врахував вимоги розумності та справедливості, спільний обов`язок батьків утримувати дитини, а також наявність у відповідача іншої малолітньої дитини та дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивача аліментів у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними викладеним у відзиві на позов, які не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування правильного рішення відсутні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Фінкевича В.Г. залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Боймиструк С.В.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.