Справа № 199/3401/23
Провадження № 2/202/454/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 квітня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Назаревич І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до судуз позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання судового рішення.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 30.07.2008 між ОСОБА_1 та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником прав якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір № ML-300/303/2008, згідно з яким відповідачем отримано у банку кредит в розмірі 50 000 доларів США зі сплатою процентів у порядку та розмірах, описаних в кредитному договорі. В порушення умов кредитного договору відповідач не здійснював погашення кредиту та сплату відсотків у строки та в розмірах, встановлених кредитним договором. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2012 у справі № 2-1761/11 позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-300/303/2008 від 30.07.2008 у сумі 442 892, 55 грн., з якої сума основного боргу складає 373 640, 94 грн., відсотки за користування кредитом 556 316,06 грн., пеня 13 935,56 грн. Рішення набрало законної сили та не було оскаржено відповідачем. Відповідач свої зобов`язання з повернення позивачу суми боргу за кредитним договором станом та на момент подання даного позову не виконав. Просить суд стягнути з відповідача три відсотки річних за період з 16.03.2020 по 16.03.2023 у сумі 33 633, 98 грн. та інфляційні нарахування в сумі 177 137, 17 грн.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» надав заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомили, відзив на позов не надали, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.03.2012 у справі № 2-1761/11 позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № ML-300/303/2008 від 30.07.2008 у сумі 442 892, 55 грн., з якої сума основного боргу складає 373 640, 94 грн., відсотки за користування кредитом 556 316,06 грн., пеня 13 935,56 грн.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок або реального повернення коштів.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (частини перша статті 610 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення боргу.

Таким чином, оскільки чинне законодавство України не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, то правильними є висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для покладення обов`язку на відповідача сплатити на користь позивача три проценти річних та інфляційні втрати за прострочення сплати відповідачем стягнутої за рішенням суду суми основного боргу.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-2311цс16, постанові Верховного Суду від 24.06.2019 року по справі № 713/340/17.

З огляду на викладене позивач має право на отримання інфляційних втрат та 3% річних за період з 16.03.2020 по 16.03.2023.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що час прострочення повернення боргу за договором позики у сумі 373 640, 94 грн. з 16.03.2020 по 16.03.2023 3% річних будуть становити 33 633, 98 грн.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

З огляду на те, що сума боргу, стягнута із відповідачів рішенням суду, визначена у національній валюті України - гривні, тому такі грошові кошти підлягають індексації.

Розмір інфляційних втрат за період з 16.03.2020 по 16.03.2023 становить 177 137, 17 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» інфляційні втрати у сумі 177 137, 17 грн. та трьох відсотків річних у сумі 33 633, 98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання судового рішення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, ) трьох відсотків за період з 16.03.2020 по 16.03.2023 у сумі 33 633, 98 грн. та інфляційні витрати у сумі 177 137, 17 грн., а всього 210 771 (двісті десять тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, ) витрати по сплаті судового збору в сумі 3 162 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 22.04.2024.

Суддя Г.В. Бєсєда