Провадження № 2/734/93/24 Справа № 734/5097/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06 лютого 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі

головуючого судді Бузунко О.А.,

за участю секретаря судового засідання Шапки О. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Задорожньої О. І.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Корпорації «Українські атомні прилади та системи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

до суду звернулась Корпорація «Українські атомні прилади та системи» із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 17 919,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог Корпорація «Українські атомні прилади та системи» вказує, що між Корпорацією та ОСОБА_2 існували правовідносини щодо постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 і АДРЕСА_5 . З 16 жовтня 2018 року на підставі листа споживача ОСОБА_2 від 02 жовтня 2018 року на всі вищевказані квартири було встановлено єдиний вузол обліку теплової енергії. На підставі заяви споживача ОСОБА_2 від 21 лютого 2022 року правовідносини між позивачем і відповідачем було припинено 01 березня 2022 року. На дату припинення правовідносин у споживача були невиконані грошові зобов`язання щодо оплати отриманих послуг. Такі зобов`язання не виконані і за станом на час звернення до суду, з огляду на що позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17 919,50 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні 25 січня 2024 року позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 повідомив суду, що всі квартири на першому поверсі в будинку належать його родині (йому на праві приватної власності належать квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , квартира АДРЕСА_3 його дружині та йому, квартира АДРЕСА_4 його сину) та підтвердив, що ним дійсно було встановлено єдиний вузол обліку на всі чотири квартири і в подальшому за всі квартири проводив оплату він. Відповідач позов визнав частково (в сумі заборгованості без урахування ПДВ) та повідомив суду, що наразі немає коштів для сплати заборгованості.

Представник відповідача адвокат Задорожня О.І. також повідомила про часткове визнання позову (без ПДВ).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Задорожньої О.І, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

29 січня 2016 року між Корпорацією «Українські атомні прилади та системи» (виконавець) та ОСОБА_2 (споживач) було укладено договір №15/09-16/1 на теплопостачання /а.с. 6-7/.

Відповідно до п. 1.1 договору на теплопостачання виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги постачання теплової енергії згідно з діючими нормативами, а споживач зобов`язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що в опалювальний період буде опалюватися квартира загальною площею 15 метрів квадратних за адресою: АДРЕСА_6 .

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що на момент укладення Договору тарифи на послуги становлять:

- за наявності засобів обліку теплової енергії: - 644,41 грн/Гкал (з ПДВ):

- при відсутності засобів обліку теплової енергії: - 16,17 грн/м2 (з ПДВ) опалювальної площі в опалювальний сезон.

2.2. У разі зміни тарифів оплата за постачання теплової енергії Споживачем здійснюється за новими тарифами з часу їх введення в дію без внесення змін до цього Договору.

За вказаним договором оплата здійснювалася пропорційно площі опалювальної квартири, що було підтверджено представником позивача та відповідачем в судовому засіданні.

02 жовтня 2018 року відповідач поінформував генерального директора Корпорації «Українські атомні прилади та системи» про те, що ним встановлено вузол обліку теплової енергії на опалення будинку по АДРЕСА_7 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 /а.с. 8/ та 16 жовтня 2018 року представниками Корпорації та ОСОБА_2 було підписано акт опломбування приладів обліку /а.с. 9/.

Як зазначено вище, ОСОБА_2 повідомив суду, що всі квартири на першому поверсі в будинку належать його родині (йому на праві приватної власності належать квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_5 , квартира АДРЕСА_3 його дружині та йому, квартира АДРЕСА_4 його сину) та підтвердив, що ним дійсно було встановлено єдиний вузол обліку на всі чотири квартири і в подальшому за всі квартири проводив оплату він.

21 лютого 2022 року за підписом ОСОБА_2 на ім`я генерального директора Корпорації «Українські атомні прилади та системи» було подано заяву з проханням «відключити мої квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_8 з 1 березня 2022 року від центрального опалення» /а.с. 10/.

01 березня 2022 року представником теплопостачальної організації та ОСОБА_2 було підписано акт про відключення, відокремлення об`єкта від мережі електропостачання, відповідно до якого відбулося відключення будівлі від мереж централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 на підставі листа від 21 лютого 2022 року /а.с. 11/.

Представник позивача в судовому засіданні 25 січня 2024 року повідомив суду, що ОСОБА_2 було запропоновано перейти на комерційний тариф, оскільки він використовував квартири в комерційних цілях, і ОСОБА_2 одразу написав заяву на припинення теплопостачання, що і було зроблено, проте у відповідача залишилися невиконаними зобов`язання з оплати отриманих послуг за останні чотири місяці їх споживання.

Відповідно до копії рахунків-фактур № СФ-000129 від 24 грудня 2021 року, № СФ-000011 від 31 січня 2022 року, № СФ-000022 від 16 березня 2022 року відповідачу було нараховано до сплати 17 919, 50 грн, яку позивач і просить стягнути з відповідача.

Тарифи на теплову енергію були встановлені на підставі рішень Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області № 586 від 02 лютого 2018 року, № 5 від 22 січня 2019 року, № 976 від 16 серпня 2019 року, № 02-14/VIII від 26 листопада 2021 року, Наказів Корпорації «Українські атомні прилади та системи» № 0001Д від 27 січня 2020 року, № 001Д/1 від 28 січня 2022 року /а.с. 65-70/.

Відповідачу оплата за теплову енергію нараховувалася за тарифами для населення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Корпорація «Українські атомні прилади та системи» як постачальник теплової енергії свої зобов`язання виконало в повному обсязі та надало відповідачу послуги з постачання теплової енергії.

Однак, судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань зі сплати вартості спожитої теплової енергії не виконав, а саме станом на 06 лютого 2024 року має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 17 919,50 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача.

Відповідачем вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

З огляду на зазначене вище, беручи до уваги всі обставини справи, суд доходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є належними, допустимими, достовірними, а в своєї сукупності достатніми для встановлення порушеного права позивача та його захисту в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 17 919,50 грн. При цьому, суд не знаходить підстав для вирахування з заборгованості сум ПДВ, оскільки такі суми включені до тарифу і є його складовою.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 15, 16, 526, 610 ЦК України, ст. 12, 76, 258, 259, 260 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорації «Українські атомні прилади та системи» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Корпорації «Українські атомні прилади та системи» /Київ, просп. Голосіївський, 100/2, , НОМЕР_2 в АТ КБ «Приват банк»/ заборгованість за оплату житловокомунальних послуг в розмірі 17 919 (сімнадцять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Корпорації «Українські атомні прилади та системи» /Київ, просп. Голосіївський, 100/2, , НОМЕР_2 в АТ КБ «Приват банк»/ сплачений заявником судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників провадження:

ОСОБА_2 : АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Корпорація «Українські атомні прилади та системи»: Київ, просп. Голосіївський, 100/2, .

Представник позивача Вощинара Юрій Георгійович: Київ, просп. Голосіївський, 100/2.

Представник відповідача адвокат Задорожня Олеся Ігорівна: вул. Незалежності, буд. 27, м. Остер Чернігівського району Чернігівської області.

Повний текст рішення складений 12 лютого 2024 року.

Суддя Олена БУЗУНКО