Справа № 487/5661/23
Провадження № 2/487/470/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію

В С Т А Н О В И В:

29.08.2023 року ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію в сумі 147820,31 грн., суму на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 20178,31 грн., три відсотки річних 3037,75 грн. та судового збору 2684,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.07.2020 року між ТОВ «Біном СТ» в особі Директора Хількевича В.В. та відповідачем укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових приміщень підвалу літ. Анд загальною площею 189,3 кв.м. в житловому будинку літ.А-9 за адресою: АДРЕСА_1 . 01.11.2021 року між позивачем та відповідачем укладений типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання №6306.23. Відповідач був споживачем послуг з постачання теплової енергії в опальнювальні періоди 2021-2022, 2022-2023 роки. Внаслідок невиконання боржником ОСОБА_1 зобов`язання по сплаті послуг постачання теплової енергії, виникла заборгованість за опальнювальні періоди 2021-2022, 2022-2023, яка складає 147820,31 грн. Також відповідачу нараховані 20178,31 грн, сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, а також нараховано 3037,75 грн. сума 3% річних. На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 04.09.2023 року було відкрито провадження по даній справи, та призначено її до розгляду спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.11.2023 року від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої станом на 28.11.2023 відповідачем сплачена сума заборгованості 19.09.2023 в розмірі 95000,00 грн, 17.10.2023 року в розмірі 57020,07 грн., 18.10.2023 року в розмірі 1026,73 грн., та 15.11.2023 року в розмірі 1049,94 грн. Залишок заборгованості відповідно до позовних вимог складає 16939,63 грн.

20.02.2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, у якій представник зазначив, що сплачені відповідачем суми в загальному розмірі 154096,74 грн. були направлені на погашення заборгованості по основному боргу, який погашений у повному обсязі та склав 147820,31 грн, а залишок сплаченої суми в розмірі 6276,43 грн був направлений на погашення поточних нарахувань за послуги теплопостачання. також уточнив, що за період з 01.11.2021 року по 31.01.2022 року збитки ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» за порушення термінів погашення заборгованості склали 15409,20 грн сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 2366,75 грн сума 3% річних.

Представник позивача ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує з урахуванням заяви від 28.11.2023 року.

Представник відповідача адвокат Репченко Д.В. до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без його участі. Також надав заяву, у якій зазначив, що відповідач сплатила основний борг, просив штрафні санкції не стягувати, оскільки вони нараховані протягом 2022-2023 року у період військового стану.

Згідно ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено принципи диспозитивності цивільного судочинства. Зокрема, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених ЦПК України. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Крім того, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що метою та предметом діяльності ОКП «Миколаївоблтеплоенерго», як суб`єкта господарської діяльності є постачання теплової енергії споживачам міста Миколаєва, відповідно до Статуту, затвердженого рішенням міської ради від 21.12.2017 року № 32/22.

ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - нежитлових приміщень підвалу літ. Анд загальною площею 189,3 кв.м. в житлом будинку літ.А-9 за адресою: АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.07.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

В опалювальні періоди 2021-2022, 2022-2023 роках ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень підвалу в житлом будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами підключення системи опалення та наказами про закінчення опалювального періоду.

Виходячи з вищезазначеного, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , та споживачем послуги з постачання тепловою енергією у опалювані періоди 2021-2022, 2022-2023 років.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 ухилялась від сплати рахунків, хоча продовжувала споживати теплову енергію, що стало підставою для звернення до суду.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними (правовий висновок ВСУ, викладений у постанові від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, у постанові Великої Палати ВС від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, від 07.07.2020 №712/8916/17, від 15.06.2021 № 910/6077/21).

Внаслідок невиконання ОСОБА_1 зобов`язання по сплаті послуг постачання теплової енергії, виникла заборгованість за опальнювальні періоди 2021-2022, 2022-2023, яка станом на час звернення позивача до суду складала 147820,31 грн. - заборгованість за теплову енергію та 20178,31 грн, сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 3037,75 грн. 3% річних.

У відповідності з постановою КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» від 21 липня 2005 року №630, споживач зобов`язаний: оплачувати послуги в установлені договором строки, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; виконавець має право: у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором.

Відповідно до Листа Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №12/1-64 від 17.05.2007, підприємства-надавачі житлово-комунальних послуг можуть пред`являти вимоги сплати боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за весь період існування.

Відповідно до ст. 68 Житлового Кодексу Української PCP, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖКУРСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором аби законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативи зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідачем сплачена сума заборгованості 19.09.2023 в розмірі 95000,00 грн, 17.10.2023 року в розмірі 57020,07 грн., 18.10.2023 року в розмірі 1026,73 грн., та 15.11.2023 року в розмірі 1049,94 грн., на загальну суму 153046,80 грн, що підтверджується наданими представником відповідача платіжними інструкціями.

В уточненій позовній заяві від 20.02.2024 року представник позивача зазначає, що за період з 01.11.2021 року по 31.01.2022 року збитки ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» за порушення термінів погашення заборгованості склали 15409,20 грн сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 2366,75 грн сама 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Крім того, Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року у справі № 535/757/17, провадження № 61-30148св18, зроблено аналогічний висновок щодо ідентичних правовідносин (такого ж спору).

У зв`язку з військовою агресією рф проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.

17.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії".

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 та до завершення введеного на території України воєнного стану, нарахування 3% річних та інфляційних втрат за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання не здійснюється.

З огляду на вказані положення з відповідача підлягають стягненню нараховані за період з 01.11.2021 року по 31.01.2022 року інфляційні втрати в сумі 15409,20 грн та 3 % річних в сумі 2366,75 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у позовній заяві позивач просив повернути надмірно сплачені кошти за судовий збір у розмірі 1856,00 грн.

Як вбачається з платіжних дорученнь №121 та №122 від 16.06.2021 позивачем було сплачено судовий збір за подання позову в сумі 4540,00 гривень, при ставці судового збору 2684,00 грн, тобто сума надлишково сплаченого позивачем судового збору становить 1856,00 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним повернути позивачу частину судового збору, сплаченого у більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 278,95 грн. (17775,95- сума задоволених вимог х 2684,00- сплачений судовий збір : 171036,37 грн. - сума позовних вимог = 278,95).

Керуючись ст.10,18,23,76,279,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ПозовОбласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за теплову енергію - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» інфляційні втрати в сумі 15409,20 грн та 3 % річних в сумі 2366,75 грн. за період з 01.11.2021 року по 31.01.2022 року.

Стягнути зОСОБА_1 на користь Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору в розмірі 278,95 грн.

Повернути Обласному комунальному підприємству «Миколаївоблтеплоенерго», надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 1856,00 грн. (частину сплаченого судового збору згідно з платіжними дорученнями №121 та №122 від 16.06.2021 АТ «Кредобанк»).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Обласне комунальне підприємство «Миколаївоблтеплоенерго», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Миколаївська, 5-а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 21 лютого 2024 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко