Справа № 158/3547/23
Провадження № 2/0158/53/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,

з участю секретаря - Оніщук Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позов обґрунтовано тим, що 04.07.2021 року по вул. Грушевського в смт. Цумань сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення транспортних засобів за участю автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вказують, що цивільно-правова відповідальність останнього на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Зазначають, що 17.10.2022 року власник пошкодженого транспортного засобу звернулася до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із заявою про виплату страхового відшкодування та, останній виплачено суму страхового відшкодування у сумі 130000 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, просять стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування у сумі 130000 грн. та судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в сумі 2684 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України, сторонами подано до суду не було. Крім того, відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.07.2021 року, близько 20 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем марки «Фольксваген-Тауран», н.з. « НОМЕР_2 », рухаючись в межах смт. Цумань, по вул. Васільєва в напрямку вул. Грушевського, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою ситуацією, не відреагував на її зміну і наявність перешкоди, зокрема зустрічного автомобіля, грубо порушуючи правила дорожнього руху виїхав на смугу зустрічного руху, чим не надав перевагу в русі автомобілю марки «Тойота Камрі», н.з. « НОМЕР_1 ».

Вищевказані обставини встановлені рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.12.2022 року та постановою Волинського апеляційного суду від 15.03.2023 року, а тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають (а.с.7-9, 10).

15.11.2020 року між ОСОБА_1 та ПАТ «НАСК «ОРАНТА» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме транспортного засобу «Volkswagen Touran», д.н.з. « НОМЕР_2 », що стверджується полісом № АР-9445232 від 15.11.2020 року (а.с. 5).

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 31.01.2023 року, сума страхового відшкодування становить 130 000 грн., яка була виплачена потерпілій ОСОБА_2 відповідно до платіжного доручення № 5232 від 01.02.2023 року (а.с. 17,18).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

За змістом ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст. 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування»).

Згідно ч. 1 ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у ст. 7 Закону України «Про страхування». До них п. 9 ч. 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Відповідно до абз. а п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З вищенаведеного слідує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Частина перша статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку із виконанням ПАТ «НАСК «ОРАНТА» договірних зобов`язань щодо сплати ОСОБА_2 страхового відшкодування заподіяної ОСОБА_1 шкоди, у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) на отримання з останнього відшкодованої шкоди, позовні вимоги ПАТ «НАСК «ОРАНТА» ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, є доведеними належними та допустимими доказами та підлягають до задоволення шляхом стягнення із відповідача в користь позивача коштів в розмірі 130000 грн., в порядку регресу.

Відповідач не надав належних заперечень та доказів на спростування наведених позивачем обставин, в той час як позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позов підлягає до задоволення в повному об`ємі, тому судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. за подання даної позовної заяви, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі ст. ст. 10, 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 130000 (сто тридцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», адреса: вул. Здолбунівська, 7Д, м. Київ, 02081, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складений 16.01.2024 року.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч