ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 760/2958/23
Провадження № 2/362/372/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.24 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участю секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

14.06.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області від Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла справи за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних у розмірі 2176, 90 дол. США, що за курсом НБУ на дату подачі позову складає 79609,23, інфляційних збитків у розмірі 64129,64 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.05.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №37.3/АА-00032.08.2, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 25 569,11 дол. США зі сплатою 12,5% річних. Додатковою угодою від 15.10.2008 процентна ставка за договором була збільшена до 16% річних.

09.06.2015 року рішення по справі №760/16838/13 що виніс Апеляційний суд м. Києва рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року скасовано та ухвалено нове в якому стягнуто з ОСОБА_1 34 175 дол. США та 250 525,05 грн. заборгованість за Кредитним договором та 3 441,00 грн. судового збору.

Станом на дату подачі позову вищевказане Рішення суду залишається не виконане.

У відповідності до ухвали що виніс Солом`янський районний суд міста Києва від 06.12.2019 року замінено стягувача у справі №760/16838/13 на ТОВ «Вердикт Капітал».

Таким чином, ТОВ «Вердикт Капітал» наділено правом грошової вимоги до Відповідачів.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що Позичальником після набрання законної сили Рішенням суду, вищевказане Рішення суду в день набрання їм законної сили не було виконано, у Позичальника виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України позиція Великої Палати Верховного Суду по справі 373/2054/16-ц від 16.01.2019 року.

Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних втрат та 3% річних за рішенням суду що підлягає стягненню станом на 11.01.2023 року, відповідно до розрахунку заборгованості, який позивач додає до позовної заяви становить 2176,90 дол. США, що за курсом НБУ на дату подачі позову складає 79 609,23 та 64 129,64 грн., з яких нараховані 3 % річних 16 177,28 грн. та 2 176,90 дол. США; втрати від інфляцій 47 952,36 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29.03.2023 року цивільну справу за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків передано до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю (а.с.66).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.06.2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (а.с. 72-73).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2023 року позовну заяву ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків за кредитним договором прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 101).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2023 року клопотання директора ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони позивача у справі її правонаступником задоволено. Залучено ТОВ «Дебт Форс» в якості правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 169-171).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просили проводити розгляд справи без участі представника позивача ТОВ «Дебт Форс», проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 175).

ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про відкриття провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження за останнім відомим місцем проживання, але повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 182-183, 187, 192, 197) та у порядку ч. 11 статті 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на сайті «Судової влади» (а.с. 196), не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, та клопотань до суду не направляла, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності відзиву відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення та відмові у задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 07.05.2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №37.3/АА-00032.08.2, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 25 569,11 дол. США зі сплатою 12,5% річних. Додатковою угодою від 15.10.2008 процентна ставка за договором була збільшена до 16% річни.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.06.2015 року по справі №760/16838/13 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нове, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 175 дол. США, що за курсом НБУ становить 720 542, 95 грн., пеню у розмірі 250 525,05 грн. та 3 441,00 грн. судового збору (а.с. 78-96).

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.12.2019 року замінено стягувача у справі №760/16838/13 з ПАТ «Родовід Банк» на ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 19-21).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.08.2023 року залучено ТОВ «Дебт Форс» в якості правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с. 169-171).

На виконання судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 09.06.2015 року ПАТ «Родовід Банк» 15.07.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено 1 (один) рік (а.с. 9-10).

Які згідно відмітки на виконавчому листі Постановами державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ від 30.01.2017 року було повернуто стягувачу на підставі п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.10).

Згідно із частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.06.2015 року по справі №760/16838/13 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нове, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 175 дол. США, що за курсом НБУ становить 720 542, 95 грн., пеню у розмірі 250 525,05 грн. та 3 441,00 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 09.06.2015 року ПАТ «Родовід Банк» 15.07.2015 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначено 1 (один) рік.

Які згідно відмітки на виконавчому листі Постановами державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ від 30.01.2017 року було повернуто стягувачу на підставі п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів поважності причин такого тривалого пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання заявник суду не надав, а також до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до суду не звертався, докази цього відсутні у матеріалах справи.

Заявник ТОВ «Вердикт Капітал», а зараз ТОВ «Дебт Форс» викупивши право вимоги вже за простроченими зобов`язаннями, повинен був усвідомлювати ризик відмови у поновленні давно пропущених строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників та автоматизованої системи виконавчого провадження ОСОБА_1 не є боржниками та щодо нього немає відкритих виконавчих проваджень за вказаним виконавчим листом.

Тобто, правонаступник стягувача достовірно знав, що виконавчий лист не пред`явлено до виконання, у строки передбачені ЦПК України, тобто відсутні правові підстави для поновлення строку на подачу виконавчого листа для виконання, а також те, що банк послідовно не вчиняв дії щодо стягнення заборгованості, а саме добровільно відмовився стягувати з ОСОБА_1 боргові зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Статтею 3 ЦК України встановлені загальні засади цивільного законодавства, зокрема п. 3 ч. 1 встановлює свободу правочину.

Кредитор на власний розсуд реалізує свої права передбачені ЦК України, і Держава чи будь-які інші особи не вправі втручатись в те, що робить кредитор, не може змушувати його подати позов, відмовитись від позову, зобов`язати подати чи не подати виконавчий лист до виконання.

Кредитор сам вирішує стягувати йому борг чи пробачити його боржнику, подавати позов чи ні, пред`являти виконавчий лист до виконання чи не робити цього.

Зазначені твердження ґрунтуються на загальних засадах цивільного законодавства, на ст. 206 ЦПК України, яка наділяє позивача правом відмовитись від позову, та ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", яка наділяє стягувача правом подати заяву про повернення виконавчого документа.

Тобто, ПАТ «Родовід Банк» був вільний у реалізації своїх прав, у тому числі він був наділений правом не подавати виконавчий лист до виконання та взагалі пробачити борг.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що на день укладення між ПАТ «Родовід Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому 16.05.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Дебт Форс» договору про відступлення прав вимоги, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання уже було пропущено.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягнення інфляційних та трьох відтоків річних є особливою мірою відповідальності боржника за безпідставне прострочення виконанням боржником зобов`язання.

Отже, враховуючи, що виконавчий лист до повторного виконання у визначенні строки не був пред`явлений, згідно інформації в Єдиному реєстрі боржників, у ОСОБА_1 відсутні борги за вказаним виконавчим документом, а тому у ТОВ «Дебт Форс» відсутні підстави вимагати від відповідача стягнення інфляційних та трьох відтоків річних, а тому дослідивши та оцінивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 3, 509, 526, 610, 625 ЦК України, статтями 2, 12, 13, 76-81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних збитків за кредитним договором - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», (), місце знаходження: 02121, м. Київ, Харківське шосе, 201/203.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНКОПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 12.04.2024 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко