Справа №279/232/24
Провадження №2/279/557/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу №279/232/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина за законом, у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 . З 2016 року вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, вона доглядала за ОСОБА_3 , купувала ліки, вони вели спільне господарство, вона за власні кошти здійснила поховання ОСОБА_3 та є єдиним спадкоємцем після її смерті. Однак, в установлений законом шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з березня 2016 року по день її смерті.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали з підстав зазначених у позові, просили суд задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в заяві до суду клопотав про розгляд справи за відсутності його представника, в прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Бвлошиці Коростенського району Житомисрької області померла ОСОБА_3 , що стверджується копією свіідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.03.2022 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 20.09.1986 року.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

З роз`яснення приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Корминець М.М. від 12.12.2023 року вбачається, що факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджений, оскільки спадкодавець та спадкоємець зареєстровані за різними адресами проживання, даний факт може бути доведеним в судовому порядку. Крім того, ОСОБА_1 пропущено встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Пунктами 2, 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року надано роз`яснення про те, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ст.3 ч.2 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставістатті 1264 ЦК Українинеобхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

По даній справі встановлення факту проживання однією сім`єю позивача із спадкодавцем до дня смерті останнього, необхідно позивачу для отримання спадщини, автоматично призводить до визнання позивача спадкоємцем четвертої черги відповідно до ст.1264 ЦК України.

Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги.

За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.1259 Цивільного Кодексу України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

На підтвердження проведення поховання ОСОБА_3 , заявницею долучено до заяви товарний чек від 27.03.2022 року про сплату коштів ФОП ОСОБА_4 за настапні послуги: труна, хрест, ритуальна атрибутика, організація, яма, ранспорт, винос. Суд критично відноситься до вказаних доказів, так як позивачем, не долучено копії договору на організацію та проведення поховання між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 .

Також позивачем надано видаткові накладні, які підтверджують придбання ОСОБА_1 фарб та емалі. Також долучено касові чеки на оплату лікарських препаратів. Натомість вказані докази судом до уваги не приймаються, оскільки не є належними, так як позивачем не подано лікарського призначення ОСОБА_3 зазначених в чеках ліків, судом не може бути достовірно встановлено факту придбання позивачем ліків та фарби, емалі саме для ОСОБА_3 , на підтвердження ведення спільного господарства (здійснення спільно ремонту), здійснення догляду за спадкодавцем.

Належних доказів того, що позивач на час відкриття спадщини проживала спільно зі спадкодавцем та здійснювала за нею догляд, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та несли спільні витрати на утримання родини чи майна, зокрема: довідок понесення витрат на її утримання матеріальне забезпечення, медичних довідок про безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, тощо суду не надала. При цьому спільне знаходження в одному житловому приміщенні (підтримання сусідських, приятельських стосунків), здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), не є обов`язковою ознакою сім`ї, пов`язаної спільним побутом, взаємними правами та обов`язками. У чому конкретно полягали взаємні права та обов`язки позивачки і ОСОБА_3 стороною позивача не вказано і матеріалами справи не підтверджено.

Отже, виходячи з наданих матеріалів справи, слід зазначити, що доказів проживання однією сім`єю, спрямованих на довготривалі відносини в спірний період, окрім акта від сусідів, на підставі якого було видано довідку Спілкою голів окружних будинкових, вуличних комітетів, позивач не надала. Пояснення свідків, на які посилається позивач, наявність розписок та витрат понесених на поховання, не можуть бути єдиною підставою для встановлення такого факту.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач не довела та не надала належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю із ОСОБА_3 , наявність взаємних прав і обов`язків, спільного побуту, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки суд не встановив факту, який надає змогу особі бути спадкоємцем померлої, відсутні і підстави для задоволення вимоги про визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, адже така вимога є похідною від встановлення факту спільного проживання однією сім`єю і відмова у задоволенні основної вимоги виключає у даному випадку задоволення похідної вимоги.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.1264 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Повний текст рішення виготовлено не пізніше ніж через десять днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини цього рішення 19.04.2024.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач територіальна громада в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради, місце знаходження: 11501, м. Коростень, вул. Грушевського, 22, Житомирська область, .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом