Справа № 450/326/23 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/811/1991/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А.,Крайник Н.П.

за участю секретаря: Псярук О.В.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської громади, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Третя львівська державна нотаріальна контора Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити додатковий строк тривалістю 3 (три) місяці, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лисиничі, Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько, ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем майна померлого є його донька позивачка, оскільки дружина спадкоємця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та син померлого ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначає, що займалась похованням батька та брата, однак вважаючи що батько не має майна у власності не зверталась із заявою про прийняття спадщини. Після смерті брата у березні 2022 року позивачці стало відомо, що її батько мав у власності квартири АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак її було повідомлено про необхідність звернення до суду із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року у позові відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що у позовній заяві вона зазначила, що з моменту смерті її батька ІНФОРМАЦІЯ_1 і до 22 березня 2022 року вона не знала, що її батько за життя здійснював оформлення передачі в особисту власність кімнат АДРЕСА_3 . За життя батько жодного разу не говорив їй, що здійснював процедуру оформлення передачі в особисту власність вказаного житла. Позивач вважала, що батько проживає у тимчасовому житлі, яке у разі його смерті чи право на яке, не може перейти їй, як спадкоємцю. Так, після 22.03.2022 позивач дізналася про наявність спадщини, після чого виразила своє бажання її прийняти. 14 жовтня 2022 року вона звернулася у Третю львівську державну нотаріальну контору Львівської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька - ОСОБА_3 . Відтак, строк на прийняття спадщини вона пропустила із поважної причини.

Зазначає, що факт необізнаності особи про наявність спадкового майна може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини. Відповідач не надав суду жодних доказів, які свідчать про те, що позивач знала про наявність спадщини. Відтак, відмова позивачу у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини призведе до невиправданого втручання у право позивача на набуття та володіння спадковим майном.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надано.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просилаапеляційну скаргу задовольнити, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. Від ЛМР надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, тому розгляд справи проводиться без їхньої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам повністю відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого повторно 16.09.2022, серія НОМЕР_1 .

Встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_6 (прізвище змінене у зв`язку із укладення шлюбу, що вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу від 19.12.2013 серія НОМЕР_2 та копії свідоцтва про народження від 28.04.1972 серія НОМЕР_3 ) позивач у справі, та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З відповіді державного нотаріуса Третьої львівської державної нотаріальної контори Львівської області М. Стефанишин від 14.10.2022 № 2866/02-14 вбачається, що 14.10.2022 за заявою ОСОБА_1 зареєстровано спадкову справу № 610/2022 року до майна померлого ОСОБА_3 та рекомендовано ОСОБА_1 звернутись до суду із заявою в порядку ст. 1270 ЦК України про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки визначений законом шестимісячний строк нею пропущено.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулася у державну нотаріальну контору для здійснення свого спадкового права на прийняття спадщини, однак не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки пропустила строк на звернення із заявою про прийняття спадщини.

У своїй заяві зазначала те, що їй не було відомо про майно, яке ввійшло до складу спадщини, оскільки вважала, що батько проживає у тимчасовому житлі, яке у разі його смерті не може перейти їй, як спадкоємцю.

У постанові Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 з урахуванням положень ч.3 ст. 1272 ЦК України зазначено: як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкове майно, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені позивачем причини пропуску нею шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , а саме посилання позивачки на необізнаність із законодавством, що регулює порядок прийняття спадщини та відсутність інформації про спадкове майно, не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 09.02.2024

Головуючий

Судді