Справа № 496/57/23
Провадження № 2/496/655/24
29 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
за участю: секретарі Бойчук Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про стягнення судових витрат пов`язаних із залученням адвоката. Заява обґрунтована тим, що 20.03.2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, шляхом стягнення вартості автомобіля та судових витрат. В пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на правничу допомогу, розрахунок, яких буде надано суду в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Заяву про стягнення витрат на правничу допомогу мною було зроблено до закінчення судових дебатів.
Крім того, до позовної заяви було додано копію договору про надання правничої допомоги від 21.12.2022 р. укладеного між позивачкою та адвокатом Димовчі М.І. на суму 10 000 грн. (пункт 18 додатку).
21.03.2024 р. між мною ОСОБА_1 та адвокатом Димовчі М.І. підписано Акт здачі- приймання виконаних послуг за договором від 21.12.2022 р. На виконання умов пункту 3.1. Договору, позивачкою було перераховано на рахунок адвоката Димовчі М.І. суму 10 000 грн., про що свідчать відповідні квитанції, що додано до заяви.
Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч.3 ст. 270 ЦПК України). Відповідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
У відповідності положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає підстав для виклику учасників в судове зсідання.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Відповідно до ч.3 ст.246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Дослідивши заяву позивача, яка просила задовольнити заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в поновному обсязі, матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Адвокат Димовчі М.І. в судовому засіданні до закінчення судових дебатів заявив про судові витрати.
Судове рішено ухвалено 20.03.2024 року, заява про стягнення судових витрат, була надіслана до суду 21.03.2024 року, про що свідчить відмітка пошти на конверті, тобто з дотриманням п`ятиденного строку в порядку передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. ). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження розрахунку вартості правничої допомоги, адвокатом надана суду:
-Платіжна інструкція АТ «ПрватБанк» на суму 2000 грн. від 04.04.2023 р.
-Платіжна інструкція АТ «ПрватБанк» на суму 1000 грн. від 17.05.2023 р.
-Квитанція «Монобанк Універсал Банк» на суму 1000 грн. від 20.08.2023 р.
-Квитанція «Монобанк Універсал Банк» на суму 1000 грн. від 20.09.2023 р.
-Квитанція «Монобанк Універсал Банк» на суму 1000 грн. від 02.10.2023 р.
-Квитанція «Монобанк Універсал Банк» на суму 1000 грн. від 19.10.2023 р.
-Квитанція «Монобанк Універсал Банк» на суму 1000 грн. від 05.12.2023 р.
-Квитанція «Монобанк Універсал Банк» на суму 2000 грн. від 20.01.2023 р.
-Копія акту здачі-приймання виконаних послуг від 21.03.2024 р.
До позовної заяви додано копію договору про надання правничої допомоги від 21.12.2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Димовчі М.І., свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, ордер серії ОД № 360480 (а.с. 27-30).
Зважаючи на вищевикладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення судових витрат за надану правову допомогу, про яку представниками було повідомлено ще при розгляді справи по суті, суд вважає заявлені витрати співвмірними, обґрунтованими, витрати були пов`язані з розглядом справи, тому заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 354 ЦПК України, -
Заяву позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) понесенні витрати на правничу допомогу у сумі 10 000 (десять тисяч) грн.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково, - шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його винесення. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.
Законної сили додаткове рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя В.М. Буран