Провадження № 2/679/76/2024
Справа № 679/1399/23
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Безкровного І.Г.,
за участю секретаря с/з Нестерук К.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, Орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини,
02.11.2023 ОСОБА_4 , в інтересах якого діє представник адвокат Оліферук Жанна Антонівна, звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини, вказавши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради.
В обґрунтування позову зазначається, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, проте півроку проживали разом і ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася спільна дитина син ОСОБА_5 .
У зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05:30 год. 24.02.2022 в Україні був введений воєнний стан, строк дії якого було продовжено на 90 діб з 05:30 год. 18.08.2023.
До початку повномасштабного збройного вторгнення РФ на території України 24.02.2022 позивач разом із сином проживали за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час м. Енергодар розташоване на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у зв?язку з чим позивач із сином виїхали з міста.
З 22.09.2022 позивач із сином були взяті на облік як внутрішнього переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 , а з 18.06.2023 за адресою: АДРЕСА_3 , де вони разом проживають до теперішнього часу.
Відповідач продовжує проживати на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України у с. Велика Білозерка Великобілозерської територіальної громади, їх спільним сином не цікавиться та не бере участі у його вихованні та забезпеченні, хоча ОСОБА_4 не створював будь-яких перешкод для їх спілкування та зустрічі і не має наміру робити цього у подальшому.
Відповідач ОСОБА_3 має ще одну дитину від інших стосунків неповнолітню доньку ОСОБА_6 , з огляду на що має обов?язок із забезпечення їх спільного із позивачем сина ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідач за віком та станом здоров?я є працездатною, тож може належним чином забезпечувати своїх дітей, в тому числі сплачувати аліменти на їх спільного із позивачем сина.
Крім того, зважаючи на викладені обставини, позивач вважає необхідним, щоб місце проживання його сина було визначене разом із ним, оскільки фактично син проживає разом із ОСОБА_8 , за місцем проживання для нього створені всі належні умови, позаяк позивач має постійний дохід та здатен забезпечити необхідні умови для проживання і розвитку сина, що зокрема робив і до теперішнього часу, оскільки один займається його вихованням, у той час як відповідач не цікавиться життям сина і не бере участі в його вихованні, продовжує проживати на тимчасово окупованій території та не планує її залишати.
З огляду на викладені обставини позивач просив суд: 1) стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти на сина сторін ОСОБА_9 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття; 2) визначити місце проживання сина сторін ОСОБА_9 разом із його батьком ОСОБА_10 за місцем проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 . Також позивач просив залишити за ним судові витрати.
06.11.2023 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження. Крім того, судом із власної ініціативи було залучено до участі у розгляді справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, а також витребувано в останнього письмовий висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_9 разом із його батьком ОСОБА_10 (а.с. 27-28).
18.12.2023 судом було продовжено на 30 днів строк підготовчого провадження у зв?язку із задоволення клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання (а.с. 68).
08.01.2024 судом було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Також судом було задоволене клопотання представника позивача про виклик свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.с. 85).
Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та надали пояснення, зміст яких повністю збігається з обставинами, викладеними у позові.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких заяв чи клопотань не надала, відзив на позов не подала, у зв?язку з чим, беручи до уваги думку сторони позивача, яка проти цього не заперечувала, судом на місці без виходу до нарадчої кімнати була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Представники третіх осіб у судове засідання також не з?явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Свідок ОСОБА_11 , яка є рідною сестрою позивача, у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 проживала разом з її братом ОСОБА_10 та їх малолітнім сином ОСОБА_7 лише перші півроку життя останнього, після чого дитина постійно проживала з позивачем, який є гарним батьком, самостійно виховував сина та забезпечував його всім необхіднім. Відповідача свідок останній раз бачила у 2021 році на похоронах матері. З шестимісячного віку ОСОБА_3 не брала будь-якої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина.
Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що вони з позивачем протягом тривалого часу працюють разом. ОСОБА_4 проживав із ОСОБА_3 та їх сином ОСОБА_7 , проте коли дитині виповнилося шість місяців, відповідач змінила місце проживання, і з того часу дитина постійно проживала у м. Енергодар Запорізької області разом із батьком, який самостійно доглядав та забезпечував її. ОСОБА_3 зловживала спиртним, свідок неодноразово бачив її з різними чоловіками. Будь-якої участі в утриманні дитини відповідач не брала. Коли свідок бачив її останнього разу, вона казала йому, що сімейне життя це не для неї.
Заслухавши позивача, його представника та свідків, повно, всебічно та об?єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які містяться в матеріалах справи як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Енергодар Запорізької області народився ОСОБА_13 , батьками якого є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 (а.с. 12).
ОСОБА_1 та його син ОСОБА_13 з 17.01.2003 та 04.06.2019 відповідно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , проте з 22.09.2022 були взяті на облік як внутрішнього переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 , а з 18.06.2023 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 9, 14, 15, 16, 17, 18).
У той же час ОСОБА_3 з 29.01.2013 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 11).
Згідно з актами обстежень від 20.06.2023 та 17.10.2023, складеними Службою у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, малолітній ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своїм батьком ОСОБА_1 , який винаймає це житло у панельному будинку з усіма зручностями, централізованим опаленням та водопостачанням. У помешканні наявні необхідні меблі, м`який інвентар та побутова техніка. ОСОБА_13 має окреме спальне місце, куточок для розвитку, сезонні одяг та взуття. Для виховання, розвитку та проживання дитини створені необхідні умови (а.с. 19, 20).
Як вбачається з характеристики ОСОБА_13 від 24.10.2023, останній відвідує середню групу закладу дошкільної освіти № 2 «Казка» Нетішинської міської ради з 2023 року. Хлопчик привітний, ввічливий та життєрадісний, заклад відвідує систематично, завжди має чисті одяг та взуття, приходить охайним та чистим. У дитини сформовані культурно-гігієнічні навички, а також навички елементарних побутових дій та самообслуговування. Дитина охоче спілкується з однолітками та вихователями, із задоволенням іде на контакт, відповідає на запитання, підтримує розмови. ОСОБА_7 активний під час ігор з однолітками, легко заводить друзів серед них, охоче співає і танцює на заняттях з музичного виховання. Приводить до закладу та забирає дитину батько, який завжди цікавиться справами на настроєм дитини (а.с. 21).
ОСОБА_1 працює на посаді начальника дільниці Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-проектно-виробнича компанія «Спецзахист» з 01.11.2017 по теперішній час і йому щомісячно з квітня по вересень 2023 року нараховується заробітна плата у розмірі 7450 грн (а.с. 22, 23).
Відповідно до ч.ч. 6, 7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За таких обставин, оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільної з позивачем малолітньої дитини, яка постійно проживає разом із батьком позивачем ОСОБА_1 , який самостійно виховує та утримує сина, що було встановлено судом із досліджених письмових доказів та показань свідків, суд вважає за необхідне задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на ОСОБА_13 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Щодо вимоги про визначення місця проживання дитини разом із батьком суд зазначає наступне.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Нетішинської міської ради від 07.12.2023, малолітній ОСОБА_13 зареєстрований разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично вони проживають за адресою: АДРЕСА_3 . За місцем проживання малолітнього створені необхідні умови, дитина забезпечена всім необхідним для всебічного розвитку та виховання. Батьки малолітнього у шлюбі не перебували. Зі слів ОСОБА_1 , зв`язку з матір`ю дитини ОСОБА_3 він не має, її місцеперебування йому невідоме, ймовірно, вона перебуває на тимчасово окупованій території України. З 24.04.2019 ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . На засіданні комісії з питань захисту прав, яке відбулося 05.12.2023, ОСОБА_3 була відсутня, оскільки ОСОБА_1 не надав інформації щодо її місцеперебування та контактів для запрошення на засідання комісії. Позицію матері щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_13 та наявності спору між батьками не було встановлено. Відповідно до акту оцінки потреб ОСОБА_1 з метою встановлення спроможності батька виконувати обов`язки з виховання малолітнього ОСОБА_13 , проведеної фахівцями Нетішинського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) у період з 22.11.2023 по 24.11.2023, батько виконує батьківські обов`язки. Враховуючи викладене, надані документи, умови життя і виховання дитини, а також відсутність встановленого факту наявності спору між батьками малолітнього ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Нетішинської міської ради вважає, що спір між батьками малолітнього ОСОБА_13 щодо місця його проживання відсутній, і місце його проживання визначається за згодою батьків (а.с. 63-64).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, відповідне право батьків потребує судового захисту, коли сторони не дійшли згоди щодо того, з ким із них має проживати малолітня дитина, у зв`язку з чим між ними наявний спір щодо цього питання.
Проте із досліджених судом письмових доказів та показань свідків вбачається, що сторони у шлюбі не перебували, дитина тривалий час, а саме протягом декількох років проживає разом із батьком і будь-якої незгоди з цього приводу мати не висловлює, що свідчить про відсутність обґрунтованої необхідності судового захисту прав позивача, позаяк відсутні підстави вважати, що відповідач якимось чином порушує, не визнає чи оспорює право позивача в подальшому проживати разом із малолітнім сином.
Більше того, зі змісту положень ч. 1 ст. 161 СК України вбачається, що місце проживання дитини може визначатися судом виключно у випадку, коли між батьками існує спір щодо цього в іншому випадку звернення до суду з відповідною позовною вимогою є безпідставним.
У той же час відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові.
Зазначений правовий висновок викладений зокрема у постанові Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 507/1130/20, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України.
За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у частині визначення місця проживання дитини (разом із батьком), а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, а позивач при звернення з цим позовом до суду був звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на дитину на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, Орган опіки та піклування Нетішинської міської ради, про стягнення аліментів на дитину та визначення місця проживання дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
У задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми виплат за один місяць допустити до негайного виконання.

Повне рішення суду складене 08.02.2024.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подала письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів із дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення. Заява про перегляд цього заочного рішення може бути подана до Нетішинського міського суду Хмельницької області протягом тридцяти днів із дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Представник позивача: адвокат Оліферук Жанна Антонівна (адреса місця роботи: АДРЕСА_5 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Третя особа-1: Служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради (ідентифікаційний код 26381614; місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1).

Третя особа-2: Орган опіки та піклування Нетішинської міської ради (місцезнаходження: Хмельницька область, Шепетівський район, м. Нетішин, вул. Шевченка, буд. 1).

Суддя І.Г. Безкровний