Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. Справа153/1833/23

Провадження2/153/464/23-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

справа №153/1833/23

сторони та інші учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Коваленко М.В.,

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності, шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності, шляхом виселення. Просить суд усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй на праві приватної власності житловим будинком розміщеного за адресою - АДРЕСА_1 шляхом виселення з нього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги мотивує наступним: 08 вересня 2016 року вона набула у власність житловий будинок з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 . У 2017 році у місті Києві познайомилася і фактично почала проживати у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , а в травні 2017 переїхали разом проживати в належний їй будинок. Також у травні 2017 вона надала дозвіл відповідачу на реєстрацію в належному їй будинку. Стверджує, що останні кілька років її стосунки з відповідачем різко почали погіршуватись, шлюбні стосунки перестали існувати, відповідач на протязі двох років проживає за іншою адресою. Однак продовжує використовувати житловий будинок, а саме запрошує проживати свою повнолітню доньку від першого шлюбу в її будинок, а сина позивача не допускає до будинку, також не дає можливості продати будинок. В листопаді 2023 року ОСОБА_1 , яка є власником будинку, скористалася законним правом і зняла з реєстрації місця проживання відповідача. Отже станом на сьогодні відповідач не є членом її сім`ї, не пов`язаний з позивачем спільним побутом, спільного господарства не має, взаємних прав та обов`язків не має, відповідач ніякої участі в утриманні будинку та по оплаті послуг пов`язаних з утриманням будинку не приймає. Також ОСОБА_1 на даний час має бажання створити нову сім`ю та продати належний їй житловий будинок, але відповідач в добровільному порядку не бажає забрати свої речі та залишити будинок, а чинить перешкоди у користуванні та розпорядження. Саме тому позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити.

Представник позивача адвоката Коваленко М.В., який діє на підставі Ордеру серії АВ №1104594 від 27.11.2023 заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№543 від 29.01.2024, в якій просить суд справу слухати в його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Заяви, клопотання: заява позивача про виклик свідків, заява відповідача про долучення до матеріалів справи оригіналів довідок, заява відповідача про визнання позову та розгляд справи в його відсутність.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті на 29.01.2024, задоволення клопотання позивача про виклик та допит свідків, про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 даних ними у судовому засіданні судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні її житловим будинком, виганяє її, приводить туди проживати свою доньку.

Із копії паспорта громадянина України та витягу з реєстру територіальної громади (а.с.7-11) судом встановлено, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Із витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №14-04/01/2988 від 16.11.2023 (а.с.12) судом встановлено, що у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 з 02.05.2018 року зареєстрована ОСОБА_1 .

Із копії договору купівліпродажу житлового будинку від 08.09.2016 (а.с.13) судом встановлено, що ОСОБА_1 набула у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Із копії з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №84457926 від 06.04.2017 (а.с.14) судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256.

Із копії паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_2 (а.с.15-16) судом встановлено, що відповідач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Калінінабад Таджикистан.

З оголошення в газеті «Ямпільські ВІСТІ» встановлено, що продається будинок в селі Гальжбіївка. Біля будинку приватизована земельна ділянка 10 соток. (а.с.19).

Із довідки №16 від 10.01.2024 виданої Гальжбіївським старостинським округом (а.с.57) судом встановлено, що відповідно до записів у по господарських книгах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та фактично проживав з 25.05.2017 по 09.11.2023 за адресою АДРЕСА_1 . На даний час не зареєстрований, але фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Із довідки №3 від 11.01.2024 виданої директором ПП «Агротемп плюс» (а.с.58) судом встановлено, що ОСОБА_2 дійсно працює в даному підприємстві підсобним робітником із 06.08.2021(наказ №43 від05.08.2021) по теперішній час.

Дослідивши усі письмові докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу володіння, користування та розпорядження житловим будинком, який належить позивачу на праві власності.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.77-80 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПКУкраїни суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право.

Судом встановлено, що позивач на законних підставах, а саме на праві власності володіє житловим будинком по АДРЕСА_1 . Також, сторони не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків, відповідач чинить позивачу, як власнику домоволодіння, перешкоди у користуванні ним, він не є членом її сім`ї та відмовляється добровільно звільнити будинок.

Відповідно до ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла.

Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

При цьому судом врахована Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 16 листопада 2016 року, справа №6-709цс16, відповідно до якої визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивачів права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

За таких обставин, коли права власників порушені, власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав, в даному випадку шляхом виселення.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, коли право власника майна порушене, він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном, суд приходить до висновку, що позивачка правомірно вимагає усунення будь-яких порушень своїх прав користуватися та розпоряджатися домоволодінням, що належить їй на праві власності.

Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та оцінюючи усі докази в їх сукупності, беручи до уваги визнання відповідачем позову, доводи свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є правомірними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем доведено факт порушення відповідачем права користування належним позивачу на праві власності житловим будинком, та, в даному випадку, така міра втручання, як виселення, здійснюється згідно із законом, переслідує легітимну мету, визначену у пункті 2 статті 8 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, і є необхідним у демократичному суспільстві - в інтересах та для захисту прав і свобод позивача у справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню у спосіб, визначений позивачем про необхідність усунути позивачеві перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом виселення відповідача ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 і має підстави для їх задоволення.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією №28 від 28.11.2023 року у сумі 1073 грн. 60 коп., за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідача.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.11, 141, 258, 259, 260, 351, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 29, 319, 321, 391ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , належним їй житловим будинком АДРЕСА_1 , шляхом виселення з нього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок .

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Головуючий Т. В. Гаврилюк