УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2024 р.

м.Харків

Справа № 639/1949/24

провадження 4-с/639/15/24

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа-Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить зняти арешт з рухомого та нерухомого майна під реєстраційним номером обтяження 33431000, що перебуває у власності ОСОБА_1 та накладений на підставі постанови ст. державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області за виконавчим провадження № 60163389 від 27.09.2019 р. , згідно з виконавчим листом № 639/9213/15 від 16.09.2019 про конфіскацію майна ОСОБА_1 в дохід держави.Заявник також просить виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про арешт рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали заяви суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження.

За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 11.02.2019 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263, ч.1 ст.304 КК України, та призначити йому покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На виконання вироку суду Жовтневим районним судом м.Харкова видано 16.09.2019 р. виконавчий лист і постановою ст. державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрито виконавче провадження № 60163389 від 27.09.2019 р. , накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику. На підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 01.06.2020 р.

Заявник посилається на те, що виконавче провадження знищено і його не існує та вважає, що виконавець не зазначив про зняття арешту з майна згідно з ч.2 ст. 40 Закону України при винесенні постанови про повернення виконавчого листа.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 201/9139/18).

Відповідно до статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

Частиною 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, КПК передбачає можливість виконання судових рішень органами ДВС, однак не встановлює порядок оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця при виконанні рішень, прийнятих у кримінальному провадженні.

Натомість ст.287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, з урахуванням того, що КПК України не передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності ДВС при примусовому виконанні судових рішень, прийнятих у кримінальному провадженні, учасники виконавчого провадження можуть оскаржити такі рішення, дії чи бездіяльність у порядку адміністративного судочинства.

Зазначений правовий висновок викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2020 року по справі №823/564/17. Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 12.12.2018 року у справі №757/61236/16-ц, від 27.03.2019 року у справі №586/77/17, від 19.06.2019 року у справі №383/493/18.

Статтею 537 КПК України урегульовані питання, які вирішуються під час виконання вироків. Положеннями статті 539 КПК України визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироку. Проте зазначеними нормами закону не встановлено порядку скасування арешту, накладеного в порядку виконання вироку про конфіскацію майна як вид покарання.

Положеннями КПК України не встановлено порядок оскарження рішення, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб стосовно виконання судового рішення щодо конфіскації майна у кримінальному провадженні.Отже, розгляд питання скасування арешту на майно, накладеного як додаткове покарання у виді конфіскації майна в порядку виконання вироку, не передбачений за правилами КПК України, оскільки такі вимоги можуть бути заявлені в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовитиу відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа-Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту.

Роз`яснити заявнику, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

СУДДЯ -