Провадження № 2/679/36/2024
Справа № 679/825/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Оліферук Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Нетішинського міського суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

10 липня 2023 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів (а.с.1-6).

В обґрунтування позовних вимог позивачем ОСОБА_2 зазначено, що:

в період часу з 29 грудня 2009 року до 20 лютого 2017 року сторони по справі (позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 ) перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання якої з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 , відповідно до судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття,

за приписами ст.170 ч.7 ЦПК України у разі видачі судового наказу, відповідно до ст.161 ч.1 п.4 ЦПК України, боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів,

станом на час звернення до суду з означеним позовом, позивач ОСОБА_2 , за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2022 року, є платником аліментів на утримання ще однієї дитини, доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31 серпня 2022 року і до її повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_6 ,

окрім того, позивач ОСОБА_2 перебуває на військовій службі, отримав травми, внаслідок війни, має інвалідність 2 групи, постійно приймає дороговартісні ліки, систематично проходить лікування, що підтверджується витягом з протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії від 10 січня 2022 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-220118/1036 за період лікування з 18 січня 2022 року до 28 січня 2022 року, довідкою з неврологічного відділення Хмельницької обласної лікарні від 27 грудня 2022 року,

згідно довідки про доходи та відрахування Військової частини НОМЕР_1 за №10 від 12 травня 2023 року: розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення позивача ОСОБА_2 , за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, становить 244733 гривні 10 копійок, з яких утримано аліменти, згідно виконавчих листів, за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, на суму 116645 гривень 68 копійок, тож, загальна сума виплати на картковий рахунок позивача ОСОБА_2 , за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, складає 127226 гривень 48 копійок,

таким чином, позивач ОСОБА_2 , не відмовляючись від сплати аліментів на утримання своєї доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважає встановлений судом розмір у 1/4 частки із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з урахуванням свого стану здоров`я, надмірним тягарем, що позбавляє належного відновлення стану свого здоров`я, придбання ліків, проходження лікування, і, у випадку погіршення стану здоров`я, як наслідок, позбавить можливості взагалі отримувати стягувачем аліменти,

за змістом ст.51 Конституції України та ст.141, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, і батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини,

згідно з ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини,

відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

при цьому, у ст.192 ч.1 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України,

згідно з п.23 Постанови Пленуму ВС України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них,

крім того, обов`язок утримувати свою дитину покладається на обох батьків, проте, обов`язок щодо утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , несе лише він, оскільки відповідач ОСОБА_3 не працює,

у зв`язку з чим, враховуючи, що з 1 січня 2023 року, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2833 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я, забезпечення набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, вважає, що, з урахуванням вищевикладеного, є достатні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дитини саме до розміру 1/8 частки доходів (орієнтовна сума стягнення аліментів на дитину 3500 гривень, яка є більшою, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку).

11 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 11 липня 2023 року (а.с.30), відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

11 вересня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 11 вересня 2023 року (а.с.56-57), задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Оліферук Ж.А. про витребування доказів, а також, підготовче провадження закрито з призначенням справи до судового розгляду по суті.

У строк, встановлений судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі від 11 липня 2023 року, відповідач ОСОБА_3 надала до суду відзив на позовну заяву (вх. №3538/23 від 23 серпня 2023 року (а.с.42-43), в якому зазначила:

відповідно до судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, з позивача ОСОБА_2 , на користь відповідача ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття,

позивач ОСОБА_2 вважає за необхідне зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обґрунтовуючи позов сплатою аліментів на утримання ще однієї доньки, а також, погіршенням стану здоров`я, потребою коштів на лікування, оскільки, має інвалідність 2 групи, внаслідок війни,

однак, на час винесення судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, позивач ОСОБА_2 вже був одруженим та мав доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і подані позивачем ОСОБА_2 , в якості доказів, виконавчі листи від 09 листопада 2022 року та від 17 січня 2023 року про стягнення аліментів на утримання останньої, свідчать лише про те, що ухвалене рішення не було звернуто до виконання, про що свідчить також і витяг із Автоматизованої системи виконавчих проваджень, де зазначено, що в реєстрі виконавчих проваджень на позивача ОСОБА_2 зареєстровано лише виконавчий лист по судовому наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року,

крім того, відповідно до Постанови ВС від 21 липня 2021 року (справа № 691/926/20 (провадження №61- 7627св21), діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, і зменшення розміру аліментів, у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від іншого шлюбу та суперечитиме її інтересам, що сформульовано у Постанові ВС від 28 травня 2021 року (справа №715/2073/20 (провадження №61-1031св21),

тож, обставина, що позивач ОСОБА_2 має ще одну доньку та існує рішення про стягнення аліментів на утримання останньої, в той час, як аліменти реально не стягується, не є підставою для зменшення аліментів на утримання спільної з відповідачем ОСОБА_3 дитини, і, зважаючи на сумісне проживання позивача ОСОБА_2 зі своєю родиною у іншому шлюбі, рахує звернення до суду штучно створеним,

в той час, як відповідач ОСОБА_3 одна виховує спільну з позивачем ОСОБА_2 дитину, і, окрім примусової сплати аліментів на утримання доньки, позивач ОСОБА_2 іншої допомоги не надає, жодної участі у вихованні, утриманні, оздоровленні, навчанні, дитини, тощо, не приймає взагалі,

окрім того, відповідач ОСОБА_3 , хоча офіційно і не працює, проте, постійно працює по найму на різних роботах, виїзджає на заробітки за кордон, що свідчить про те, що розмір матеріального утримання доньки з боку відповідача є не меншим, ніж сплачувані аліменти з боку позивача,

аліменти, що сплачуються позивачем ОСОБА_2 на утримання спільної дитини, відповідач ОСОБА_3 використовує виключно за цільовим призначенням, лише на доньку, створюючи якнайкращі умови проживання, виховання, дозвілля, оздоровлення, розвитку і навчання, в тому числі, і репетиторство, також, накопичує кошти на навчання у вищому навчальному закладі, лікування, оздоровлення,

крім того, надані з боку позивача ОСОБА_2 докази щодо статусу та стану здоров`я, зокрема, посвідчення про набуття статусу особи з інвалідністю II групи (18 жовтня 2022 року), виписок з історії хвороби (січень 2022 року), витяг протоколу засідання РВЛК (10 січня 2022 року), свідчать про обставини, які існували у позивача ОСОБА_2 і на час ухвалення судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, які, до того ж, насамперед надають позивачеві можливість користується пільгами, передбаченими законодавством. серед яких, в тому числі, безкоштовне обстеження, лікування, санаторно-курортне оздоровлення, а також, і грошові виплати (пенсії, одноразові соціальні допомоги, тощо),

жодного доказу про стан здоров`я позивача ОСОБА_2 , станом на час звернення до суду, та обґрунтування витрат, які необхідні на лікування, оздоровлення, тощо, до суду не надано,

поряд з зазначеним, відповідач ОСОБА_3 вважає необхідним вказати, що також має ряд хронічних захворювань, серед яких, і цукровий діабет, і гіпертонічна хвороба, тощо, наявність яких потребує постійного періодичного і регулярного проходження обстеження та прийом дороговартісних ліків,

крім того, довідка про доходи позивача ОСОБА_2 свідчить, що заробітна плата останнього з листопада 2022 року по квітень 2023 року зросла, тобто, матеріальне становище позивача ОСОБА_2 навпаки покращилось і напевне покращиться, виходячи з аналізу чинного законодавства і відповідне шанобливе ставлення держави до військовослужбовціі та їх належного матеріального забезпечення,

також, позивач ОСОБА_2 має транспортний засіб, про що свідчить відповідь державного виконавця станом на 22 травня 2023 року, має сімейний бізнес, земельні ділянки, що є додатковим джерелом доходу,

і середній розмір аліментів, який отримує відповідач ОСОБА_3 , на час звернення до суду, становить приблизно 5900 гривень, що, в порівняні із прожитковим мінімумом на дитину, ринковими цінами, і, з огляду на те, що іншої участі, крім сплати аліментів, позивач ОСОБА_2 в житті дитини не приймає, не є великим розміром аліментів і надмірним тягарем для останнього, і менший розмір аліментів на утримання дитини не забезпечить належний та достатній рівень для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, оскільки, донька росте, розвивається і з кожним роком потребує більших витрат, у зв`язку з чим, у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити за безпідставністю і недоведеністю позовних вимог доказами, які підтверджують погіршення матеріального становища чи стану здоров`я, чи інші обставини, які дають право на зменшення розміру стягнутих аліментів, згідно чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_2 , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань щодо відкладення розгляду провадження до суду не надав.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Цюпик О.В., підтримавши у попередньому судовому засіданні обґрунтування заявлених вимог, вважала за необхідне зменшити розмір стягнутих з позивача ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, водночас, надавши до суду заяву (вх. №ЕП-206/24 від 01 лютого 2024 року), щодо можливості проведення розгляду справи за її відсутністю, додатково наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, клопотань щодо відкладення розгляду провадження до суду не надала.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Оліферук Ж.А., заперечуючи у попередньому судовому засіданні проти позовних вимог, вважала за необхідне відмовити у позові повністю, посилаючись на відсутність доказів, які б підтверджували погіршення матеріального становища чи стану здоров`я позивача ОСОБА_2 , і, відповідно, слугували б підставою для зменшення розміру стягнутих з останнього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, водночас, надавши до суду заяву (вх. №ЕП-609/24 від 01 лютого 2024 року), щодо можливості проведення розгляду справи за її відсутністю, додатково зазначивши щодо необхідності взяття до уваги посилання, викладені у відзиві на позов, та покращення фінансового стану позивача на час звернення до суду.

У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлено:

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області 29 травня 2014 року (актовий запис за №1507 від 29 травня 2014 року (а.с.7), батьками дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: позивач ОСОБА_2 батьком, а відповідач ОСОБА_8 матір`ю,

відповідно до судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року (а.с.12) з позивача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь відповідача ОСОБА_3 , стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття,

відповідно до постанови І ВДВС у місті Хмельницькому Центрально-Західного управління Мністерства юстиції (місто Хмельницький) про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с.9-10) у ВП №68782409 від 14 липня 2022 року, на підставі судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 07 грудня 2017 року (актовий запис за №3364 від 07 грудня 2017 року (а.с.13), батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є позивач ОСОБА_2 ,

відповідно до копій виконавчих листів від 09 листопада 2022 року та 17 січня 2023 року (негайне виконання платежу за один місяць, та до досягнення повноліття, відповідно (а.с.14-15) з позивача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2022 року, на користь ОСОБА_6 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31 серпня 2022 року, і до її повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

відповідно до копії довідки про доходи та відрахування в/ч НОМЕР_1 за №10 від 12 травня 2023 року (а.с.16) позивач ОСОБА_2 дійсно проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , в якості військовослужбовця, розмір основних та додаткових видів грошового забезпечення якого за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, становить 244733 гривні 10 копійок, з яких утримано аліменти, згідно виконавчих листів, за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, на суму 116645 гривень 68 копійок, і загальна сума виплати на картковий рахунок позивача ОСОБА_2 , за період з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року, складає 127226 гривень 48 копійок,

згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у ВП №68782409 (а.с.17) позивач ОСОБА_2 , в період часу з 01 січня 2022 року до 31 липня 2022 року, мав заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих на підставі судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сукупний розмір якої становив 18115 гривень 07 копійок, та яку, в подальшому, було стягнуто разом з поточними платежами, що відображено у визначенні загальної суми стягнення, в тому числі, за рахунок погашення боргу, у період з 01 серпня 2022 року до 30 квітня 2023 року, і, відповідно, підтверджено відсутність заборгованості,

із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 (серія НОМЕР_5 від 02 лютого 2023 року (а.с.18) вбачається, що позивач ОСОБА_2 має ІІ групу інвалідності, внаслідок війни, термін дії довічно, відповідно, отримує пенсію по інвалідності,

із копії посвідчення УПтСЗН серії НОМЕР_6 від 18 жовтня 2022 року (а.с.19) вбачається, що позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавствм України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, безтерміново,

відповідно до копії витягу із протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №18 від 10 січня 2022 року (а.с.20) захворювання позивача ОСОБА_2 , 1989 року народження, пов`язані із захистом Батьківщини,

відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого КНП «Хмельницька обласна лікарня» №ІХ-220118/1036 від 28 січня 2022 року (а.с.21-22) позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з 18 січня 2022 року до 28 січня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні «Інсультний центр та реабілітація» з клінічним діагнозом (основним): дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. складного ґенезу із вираженим лікворно-гіпертензивним синдромом, помірним вестибуло-атактичним синдромом, часті цефалгії, помірне порушення опори та ходи, виражений антено-іпохондричний синдром, синкопальний стан (18 січня 2022 року),

відповідно до медичної виписки КНП «Хмельницька обласна лікарня» від 27 грудня 2022 року (а.с.23) 27 грудня 2022 року позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пройшов огляд у відділенні «Інсультний центр та реабілітація», в умовах відділення невідкладної допомоги, за діагнозом: загострення хронічної недостатності мозкового кровообігу, переважно у вертебро-базилярному басейні, помірна вестибулопатія, циралгічний синдром, тощо,

відповідно до інформації МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 22 травня 2023 року (а.с.45) транспортний засіб марки «AUDI A6», 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_7 , державний номерний знак « НОМЕР_8 », зареєстровано за позивачем ОСОБА_2

із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 від 29 жовтня 2022 року (а.с.46) вбачається, що відповідач ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з реєстрацією 29 жовтня 2022 року у Нетішинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Хмелницький) шлюбу, змінила прізвище на « ОСОБА_10 », про що свідчить відповідний актовий запис за №191 від 29 жовтня 2022 року,

згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень від 21 серпня 2023 року (а.с.47) за пошуком в АСВП встановлено наявність відкритого 11 квітня 2022 року ВП №68782409, у якомі боржником є позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягувачем відповідач ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

із довідки про доходи в/ч НОМЕР_1 за №350/491/743 від 27 вересня 2023 року (а.с.64-65) вбачається, що позивач ОСОБА_2 дійсно проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , являючись військовослужбовцем, загально сума доходу якого, за період з 01 березня 2023 року до 31 серпня 2023 року, становить суму у розмірі 160931 гривня 64 копійки,

відповідно до інформації ПФ України в Хмельницькій області за №2200-0308-7/91534 від 05 жовтня 2023 року (а.с.69) позивачу ОСОБА_2 з 22 вересня 2022 року прийнято рішення про призначення пенсії по інвалідності, розмір якої становить: з 22 вересня 2022 року до 31 жовтня 2022 року 15852 гривні 36 копійок, з 01 листопада 2022 року до 30 листопада 2022 року 16713 гривень 16 копійок, з 01 грудня 2022 року до 28 лютого 2023 року 16739 гривень 56 копійок, з 01 березня 2023 року на час надання відомостей 18239 гривень 56 копійок.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, а також, практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України), оскільки, згідно із ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства, при цьому, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст.7 ч.8, ст.7 ч.9 СК України).

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами, щодо виконання обов`язку батьків утримувати дитину та виконання обов`язків подружжя по утриманню дітей, регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України), зокрема, главою 15 СК України.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими (ст.8, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

У відповідності до положень ст.51 Конституції України та ст.150, ст.180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Водночас, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ст.152 ч.1 СК України).

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року та іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана ВР України, і регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ст.7 СК України).

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, і, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини, при цьому, найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Тобто, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року).

Відповідно до положень ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Тож, у відповідності до діючого законодавства дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст.181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ст.182 ч.2 СК України).

Згідно ст.183 ч.1 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України.

Так, згідно положень ст.182 ч.1 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини,

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів,

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав,

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України (ст.192 СК України).

З огляду на положення ст.192 СК України, суд вважає, що зміна розміру аліментів може мати місце і у разі зміни способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки), що повністю узгоджується з правовою позицією ВС, висловленою у Постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13).

За приписами цивільного процесуального законодавства, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України, і, відповідно, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також, органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ст.160 ЦПК України).

Тобто, згідно цивільного процесуального закону наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів, видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

За змістом ст.161 ч.1 п.4) ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо … п.4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Порядок наказного провадження встановлює спрощену процедуру вирішення спору, в тому числі, спору про стягнення аліментів на дітей в певних частках заробітку (доходу) платника аліментів, а також, визначає право боржника на звернення до суду з позовом про зменшення визначеного у судовому наказі розміру аліментіі, оскільки, в силу ст.170 ч.7 ЦПК України у разі видачі судового наказу, відповідно до ст.161 ч.1 п.4) ЦПК України, боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, за наявністю підстав для зменшення розміру аліментів, що передбачені матеріальним законом, а саме, ст.192 СК України.

Отже, враховуючи зміст ст.181, ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, і, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів на дитину може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів, водночас, значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для вимоги з боку останнього про зменшення розміру аліментів.

Тож, підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є зміна (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, які виникли після ухвалення судом означеного рішення.

У відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» за №2710-IX від 03 листопада 2022 року з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, складає для дітей віком до 6 років 2272 гривні, дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні.

Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, водночас, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, задоволенню не підлягає, оскільки, у судовому засіданні не встановлено наявність правових підстав, щодо зменшення розміру стягнених аліментів, так як:

необхідною умовою для зміни встановленого рішенням Нетішинського міського суду, а саме, судовим наказом Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, розміру аліментів, стягнутих з позивача ОСОБА_2 , на користь відповідача ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є наявність таких обов`язкових підстав як зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених СК України, які виникли після ухвалення судом означеного рішення, що не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи,

оскільки, обставини, викладені позивачем ОСОБА_2 у позові, в якості обґрунтування позовних вимог, існували на час ухвалення судового рішення щодо стягнення аліментів, і у судове засідання з боку позивача ОСОБА_2 жодного доказу в підтвердження позовних вимог, відповідності до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, до суду не надано,

так, на час винесення судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, позивач ОСОБА_2 вже мав доньку від іншого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 07 грудня 2017 року, стосовно якої позивач ОСОБА_2 також за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 03 листопада 2022 року, зобов`язаний сполачувати аліменти на користь ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 31 серпня 2022 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

однак, яке, не звернуто до виконання, так як за інформацією з АСВП від 21 серпня 2023 року, встановлено наявність відкритого 11 квітня 2022 року ВП №68782409, у якомі боржником є позивач ОСОБА_2 , стягувачем відповідач ОСОБА_9 , тобто, означене ВП відкрито на виконання судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року,

при цьому, аналізуючи норми матеріального права та, відповідно, можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника/одержувача аліментів, в тому числі, враховуючи, що такі положення закону не виключають, як одночасне настання підстав для зміни розміру аліментів, так і самостійну наявність останніх, оскільки, зокрема, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану, підставою для зміни розміру аліментів, суд не може погодитись, що народження дитини в іншому шлюбі має бути підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини у попередньому шлюбі,

так як, окремо факт народження ще однієї дитини у платника аліментів не змінює сімейний стан останнього та саме по собі не свідчить про погіршення матеріального стану особи, і діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу, і зменшення розміру аліментів, у зв`язку з тим, що позивач ОСОБА_2 має на утриманні ще дитину, без доведення погіршення свого майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу та взагалі суперечитиме її інтересам, оскільки, на користь однієї дитини не може бути стягнуто більший розмір аліментів, ніж на користь іншої дитини,

і аналогічний за змістом правовий висновок викладено в постановах ВС від 28 травня 2021 року (справа №715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 03 червня 2020 року (справа №760/9783/18-ц (провадження №61-9460св20), від 16 вересня 2020 року (справа №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року (справа №715/2073/20 (провадження №61-1031св21),

тож, обставина, що позивач ОСОБА_2 має ще одну доньку та існує рішення про стягнення аліментів на утримання останньої, в той час, як аліменти реально не стягуються, не є підставою для зменшення аліментів на утримання спільної з відповідачем ОСОБА_3 доньки, оскільки, не можна компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою, і, врахувючи спільне проживання позивача ОСОБА_2 зі своєю родиною у іншому шлюбі, суд рахує звернення до суду штучно створеним,

інше, а саме, погіршення стану здоров`я, потреба у коштах на лікування, оздоровлення, тощо, з обґрунтуванням витрат, станом на час звернення до суду, також не доведено, оскільки, надані з боку позивача ОСОБА_2 докази відносно свого стану здоров`я (витяг із протоколу засідання РВЛК №18 від 10 січня 2022 року, виписка із медичної картки стаціонарного хворого КНП «Хмельницька обласна лікарня» №ІХ-220118/1036 від 28 січня 2022 року), і, як наслідок, отримання статусу особи з інвалідністю II групи (18 жовтня 2022 року), існували на час ухвалення судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, які, до того ж, насамперед, надають позивачеві ОСОБА_2 право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, серед яких, в тому числі, можливість безкоштовного обстеження, лікування, санаторно-курортного оздоровлення, тощо, не виключаючи і отримання додаткових грошових виплат (пенсії, одноразові соціальні допомоги, тощо),

а одноразове звернення позивача ОСОБА_2 27 грудня 2022 року до КНП «Хмельницька обласна лікарня», де останній пройшов огляд у відділенні «Інсультний центр та реабілітація», в умовах відділення невідкладної допомоги, за попереднім діагнозом, відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого КНП «Хмельницька обласна лікарня» №ІХ-220118/1036 від 28 січня 2022 року, отримавши рекомендацію про проведення курсу лікування в умовах амбулаторії, суд не може віднести на обґрунтування погіршення стану здоров`я позивача ОСОБА_2 після ухвалення судового наказу Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року,

інше, а саме, зміна матеріального становища позивача ОСОБА_2 в бік погіршення також не доведено, оскільки, довідка про доходи та відрахування в/ч НОМЕР_1 за №10 від 12 травня 2023 року та довідка про доходи в/ч НОМЕР_1 за №350/491/743 від 27 вересня 2023 року свідчать, що грошове забезпечення військовослужбовця позивача ОСОБА_2 , за період часу з 01 листопада 2022 року по 30 квітня 2023 року та з 01 березня 2023 року до 31 серпня 2023 року, навпаки покращилось, зокрема, нарахована заробітна плата (без війського збору) з 18287 гривень 71 копійки у листопаді 2022 року зросла до 26821 гривні 94 копійки у серпні 2023 року,

збільшення суми аліментів за розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у ВП №68782409 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язано, в тому числі, і з наявністю заборгованості зі сплати аліментів в період часу з 01 січня 2022 року до 31 липня 2022 року, сукупний розмір якої становив 18115 гривень 07 копійок, та яку, в подальшому, було стягнуто разом з поточними платежами, і, відповідно, що також не свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів,

крім того, із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 (серія НОМЕР_5 від 02 лютого 2023 року вбачається, що позивач ОСОБА_2 має ІІ групу інвалідності, внаслідок війни, та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується інформацією ПФ України в Хмельницькій області за №2200-0308-7/91534 від 05 жовтня 2023 року, згідно якої позивачу ОСОБА_2 з 22 вересня 2022 року прийнято рішення про призначення пенсії по інвалідності, розмір якої становить: з 22 вересня 2022 року до 31 жовтня 2022 року 15852 гривні 36 копійок, з 01 листопада 2022 року до 30 листопада 2022 року 16713 гривень 16 копійок, з 01 грудня 2022 року до 28 лютого 2023 року 16739 гривень 56 копійок, з 01 березня 2023 року на час надання відомостей 18239 гривень 56 копійок, з яких відрахування на погашення аліментів не здійснювалися, що також вказує на поліпшення матеріального стану позивача ОСОБА_2 ,

також, позивач ОСОБА_2 , відповідно до інформації МВС України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 22 травня 2023 року, має транспортний засіб марки «AUDI A6», 2001 року випуску, VIN: НОМЕР_7 , державний номерний знак « НОМЕР_8 », що, за певних обставин, може бути додатковим джерелом доходу,

тож, зменшення розміру аліментів, стягнених за судовим наказом Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,

за визначених обставин, в тому числі, беручи до уваги відсутність надання будь-якої допомоги з боку позивача ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у добровільному порядку, а також, враховуючи відповідність визначеного судовим рішенням розміру аліментних стягнень межам прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що складає 2833 гривні, згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», на думку суду, буде порушувати інтереси дитини, і, як наслідок, потягне несприятливі умови для останньої в частині матеріального забезпечення, в той час, як регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дітей і першочергова увага повинна приділятися як найкращому забезпеченню права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку,

інших обставин щодо зміни матеріального становища, стімейого стану, стану здоров`я, тощо, ніж ті, що досліджені у судовому засіданні, з боку позивача ОСОБА_2 , в підтвердження позовних вимог, у відповідності до приписів ст.12, ст.81 ЦПК України, до суду не надано,

тож, розмір аліментів, визначений судовим наказом Нетішинського міського суду від 04 лютого 2022 року, за яким з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто стягнуто 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 січня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, відповідає вимогам сімейного законодавства, а також, відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29).

Водночас, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, з урахуванням положень ЦПК України, вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ч.1 ЦПК України), при цьому, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, водночас, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача (ст.141 ч.1, ст.141 ч.2 ЦПК України), і, оскільки, позивач ОСОБА_2 , відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, що складає суму у розмірі 1073 гривні 60 копійок, за подачу позовної заяви, зазначена сума підлягає віднесенню на рахунок держави, при цьому, витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 5000 гривень, про що зазначено у позовній заяві ОСОБА_2 вирішенню не пдлягають, так як будь-яких даних на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в означеному розмірі, з боку позивача ОСОБА_2 до суду не надано.

На підставі викладеного, з урахуванням положень ст.202, ст.203, ст.204, ст.205 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 133, 141-142, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору, у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Цюпик Ольга Василівна, адреса для листування 29000, місто Хмельницький, вулиця Соборна, 69, офіс №9.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_10 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Представник відповідача: адвокат Оліферук Жанна Антонівна, адреса для листування: 30100, місто Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, вулиця Шевченка, 7/55.

Повний текст рішення складений 02 лютого 2024 року.

Суддя: