ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 лютого 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/7080/23

Головуючий у першій інстанції Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/317/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

секретар: Шкарупа Ю.В.

Позивач: Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2023 року у справі за позовом Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав (суддя Карапута Л.В.), ухвалене о 14 год. 03 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 29 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради звернулося до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенню до їх малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позов мотивовано тим, що 09 травня 2023 року після повідомлення від сектору ювенальної превенції Чернігівського районного управління поліції щодо ситуації, яка несе загрозу життю та здоров`ю дитини, було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено малолітню ОСОБА_1 , її мати з ознаками, схожими на алкогольне сп`яніння, та трьох чоловіків асоціальної поведінки з ознаками, схожими на алкогольне сп`яніння, та наявними тілесними ушкодженнями. Останні поводили себе агресивно та зухвало. У квартирі було брудно, речі розкидані, багато пляшок від алкогольних напоїв, на підлозі скло від розбитих пляшок, недопалки та плями крові, затхлий запах від диму цигарок та алкоголю. Дитина була одягнена в брудний одяг не за сезоном. Дитячі продукти харчування відсутні. Дитину було оглянуто лікарем і виявлено, що її вага і зріст не відповідали віку дитини, поруч з дитиною відчувався неприємний запах, памперс на ній тривалий час не мінявся, дитина була недоглянутою та занедбаною. За результатами оцінки рівня безпеки дитини складено акт і рівень визнано як «дуже небезпечний». Дитина була вилучена від матері та поміщена до Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня», де й перебуває на даний час. На засіданні виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 10 вересня 2023 року прийнято рішення №280 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_1 від матері». Батько ОСОБА_4 , який перебуває в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», надав письмове пояснення, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2023 року позов задоволено; позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн 80 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 536 грн 80 коп. Рішення суду мотивовано тим, що відповідачі не надають медичного догляду дитині, що підтверджується матеріалами справи, а саме відсутності декларації з лікарем на медичне обслуговування дитини, відсутності перебування ОСОБА_5 під наглядом лікаря, а при вилученні дитини у матері та огляду лікарем встановлено, що вага, зріст значною мірою не відповідали віку дитини, наслідком чого стала відсутність дитячих продуктів харчування, що також встановлено інспектором при складанні протоколу про адміністративне правопорушення 09.05.2023 та не було спростовано відповідачкою в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати в частині вирішення позовних вимог до неї, відмовивши у задоволенні цієї вимоги. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували свідому та винну поведінку відповідачки щодо невиконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини. За доводами ОСОБА_2 , 09 травня 2023 року до місця її проживання вдерлися кілька осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, вчинили бійку і в ході зазначених подій утворився безлад, були розкидані речі, розбите скло, а відповідачка не мала можливості через протиправні дії сторонніх осіб приділити належну увагу дитині. Вважає, що це був збіг обставин, а не звичайна ситуація. ОСОБА_2 вказує, що після звільнення з місця відбування покарання в березні 2023 року вона мала намір одразу укласти декларацію з лікарем, але спочатку їй треба було зареєструвати місце проживання дитини, що вимагало часу, оскільки батько дитини перебував у СІЗО. Вважає необгрунтованим висновок лікаря щодо параметрів дитини, оскільки мати дитини має нижче за середній зріст, а після звільнення з місць позбавлення волі пройшло замало часу, враховуючи, що в місцях позбавлення волі не забезпечується різноманітне та збалансоване харчування. ОСОБА_2 посилається, що судом не зазначено той факт, що вона регулярно телефонує в КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» і цікавиться станом дитини, а відвідувати доньку частіше не може, оскільки бракує коштів. Відповідачка звертає увагу, що вона усвідомила минулі помилки, прагне змінити своє життя і життя дитини на краще, піклується про дитину, забезпечує їй необхідне харчування та догляд.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач вказує, що обставини справи були встановлені в повному обсязі. У зв`язку з безпосередньою загрозою життю та здоров`ю дитина була вилучена від матері та поміщена до КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня», куди дитина була доставлена в брудному одязі, недоглянута, голодна. За доводами Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, відповідачку було позбавлено батьківських прав відносно старших дітей, однак мати не зверталась з питанням про поновлення в батьківських правах щодо них, долею дітей не цікавилась.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 , воно не переглядається апеляційним судом в частині позовних вимог до ОСОБА_3 .

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

ОСОБА_2 з 16 липня 2021 року по 10 березня 2023 року відбувала покарання в Державній установі «Кам`янська виправна колонія (№34)», з якої звільнена разом з дитиною ОСОБА_1 по відбутті строку покарання; засуджена вибула за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7). Установа з відбуття покарань направила директору служби у справах дітей Деснянської районної у м.Чернігові ради повідомлення про звільнення засудженої, в якому також просила взяти на контроль умови проживання матері з дитиною, а також морально-психологічний клімат в родині (а.с.22).

14 березня 2023 року працівниками Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2 , за результатами якого складено відповідний акт (а.с.22 зворот). Встановлено, що умови проживання задовільні, квартира обладнана необхідними меблями та побутовою технікою; ОСОБА_2 має намір зареєструвати місце проживання дитини та влаштувати дитину до садочку, укласти декларацію з лікарем. Матір дитини попереджено про відповідальність за життя та здоров`я дочки.

09 травня 2023 року до Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в телефонному режимі надійшла інформація від сектору ювенальної превенції Чернігівського районного управління поліції про ситуацію, яка несе загрозу життю та здоров`ю дитини.

Під час здійснення виїзду за адресою фактичного місця перебування ОСОБА_2 з дитиною за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що дитина має зовнішні ознаки недогляду чи занедбаності, а саме: вага, зріст значною мірою не відповідають віку дитини, низький рівень гігієни дитини у зв`язку з недоглядом чи занедбаністю, поруч з дитиною відчувається неприємний запах, одяг дитини не відповідає віку та сезону, дитина одягнута в брудний одяг; дитина залишена під наглядом осіб з наявними ознаками алкогольного сп`яніння; наявність небезпечної поведінки внаслідок вживання алкогольних речовин; спостерігаються: бійки, погрози; у помешканні перебувають інші особи, які ймовірно у стані алкогольного сп`яніння; наявні ознаки незабезпечення дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою; помешкання, в якому проживає дитина, перебуває в антисанітарному стані. За висновком, викладеним в акті проведення оцінки рівня безпеки дитини, встановлено дуже небезпечний рівень безпеки дитини (а.с.10-14). Дитину госпіталізовано в КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня».

На ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.19 зворот), а на ім`я директора Чернігівського міського центру соціальних служб та начальнику Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради направлено подання щодо усунення причин та умов, що призводять до вчинення дітьми кримінальних та адміністративних правопорушень (а.с.19).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №280 від 10 травня 2023 року вирішено у зв`язку із безпосередньою загрозою для життя та здоров`я дитини негайно відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від матері, ОСОБА_2 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у батька дитини ОСОБА_3 , який перебуває в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», відібрано пояснення, в яких він повідомив, що не визнає ОСОБА_1 як свою доньку і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с.9).

На запит Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради адміністрація комунального некомерційного підприємства «Сімейна поліклініка» повідомила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під наглядом поліклініки не перебуває, декларацію з лікарем на медичне обслуговування дитини представники не заключали (а.с.20); дитина доставлена в лікарню в брудному одязі, не доглянута, голодна, на щоках алергічний дерматит (а.с.54); за час перебування в лікарні дитину мати відвідувала три рази, дитина реагувала спокійно, з матір`ю йшла на контакт, мати її годувала та гралася (а.с.55).

Згідно з відповіддю Чернігівського міського центру соціальних служб від 12 травня 2023 року ОСОБА_2 є матір`ю чотирьох дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21). Жінка була чотири рази судима (шахрайство, крадіжка). Донька ОСОБА_1 була народжена під час перебування матері в Кам`янській виправній колонії (№34). Центр соціальних служб висловив думку про доцільність неповернення матері малолітньої доньки та порушення питання щодо позбавлення її батьківських прав.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 жовтня 2019 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; позбавлено батьківських прав ОСОБА_9 та ОСОБА_11 по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.25-28).

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 27 липня 2021 року позбавлено ОСОБА_12 та ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.23-24).

01 червня 2023 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №339 затверджено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відношенню до їх малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.50-52).

Згідно з довідкою Чернігівського обласного центру зайнятості від 04 серпня 2023 року №1009 ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітна з 09 червня 2023 року (а.с.73).

Постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 липня 2023 року протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, з доданими до нього матеріалами повернуто Чернігівському районному управлінню поліції ГУНП в Чернігівській області для доопрацювання (а.с.92).

Відповідно до матеріалів адміністративної справи №751/6300/23 постановою судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 24 жовтня 2023 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.184 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).

Європейський суд з прав людини також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).

Також Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11).

Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц та у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17.

Судова практика у цій категорії справ є сталою, відмінність стосується лише фактичних обставин конкретної справи й доказування.

З метою повного та об`єктивного розгляду справи, оцінки особистості ОСОБА_2 та стану дитини Чернігівським апеляційним судом було витребувано: з Державної установи «Кам`янська виправна колонія (№34») характеристику на ОСОБА_2 та інформацію щодо стану здоров`я дитини ОСОБА_1 ; з Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна дитяча лікарня» та Комунального закладу медико-соціального захисту «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» - інформацію про стан здоров`я дитини.

На запит суду Державна установа «Кам`янська виправна колонія (№34») надала інформацію, що ОСОБА_2 відбувала покарання з 16 липня 2021 року. ІНФОРМАЦІЯ_8 народила доньку ОСОБА_1 , з якою разом проживала у секторі сумісного проживання засуджених жінок з дітьми до трьох років до кінця свого строку відбування покарання. За дитиною намагалась вести належний догляд, але були випадки, коли її донька не завжди була охайна та гарно вдягнена, тому мала зауваження від персоналу дитячого будинку. До думки працівників установи намагалась прислухатись. Рекомендації педіатра дитячого будинку щодо догляду за дитиною виконувала не завжди сумлінно. Норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, намагалась дотримуватись. У відділенні взаємовідносини будувала правильно, конфліктних ситуацій не створювала. По відношенню до представників адміністрації дотримувалась правомірних взаємовідносин. Роботи із самообслуговування виконувала самостійно. Санітарно-гігієнічних норм дотримувалась, мала дрібні зауваження щодо охайності, реагувала на них правильно, в побуті не завжди була охайна. Соціально-корисну ініціативу не проявляла та не мала бажання, так як вважала, що це їй не потрібно. Роботи з благоустрою установи та господарчі роботи виконувала згідно графіку. При народженні у доньки виявлено ВУІ (внутрішньоутробну інфекцію), за час перебування у секторі дитини встановлено діагноз ММД (мінімальні мозкові дисфункції незначні порушення в роботі ЦНС та ЗМР (затримка мовного розвитку). Стан дитини при вибутті соматично здорова.

Адміністрація КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» на запит суду повідомила, що з 09 травня по 16 червня 2023 року в лікарні на стаціонарному лікуванні перебувала дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дівчинка доставлена по акту проведення оцінки рівня безпеки дитини. При поступленні дитина була в брудному одязі, не доглянута, голодна, на щоках прояви атопічного дерматиту. Ознак фізичного насильства не виявлено. Інформації щодо стану здоров`я дитини лікарня не повідомила зіславшись на конфіденційність інформації.

Проте, у медичній карті стаціонарного хворого №3657 міститься, зокрема запис лікаря приймального відділення, згідно з яким: харчування дитини задовільне; висипка алергичний дерматит; тонус м`язів не порушений; живіт не болючий; печінка і селезінка не збільшені.

Також відповідно до заповненої 09 травня 2023 року лікарем форми «41. Скарги пацієнта, анамнез хвороби, анамнез життя» дитина в контакт вступає вільно, на огляд реакція позитивна, усміхається, вимовляє окремі склади, ходить без підтримки, цілеспрямовані дії збережені, розуміє значення зорових, слухових подразників, довільні рухи очей в повному обсязі; диплопія, косоокість відсутня; ністагм відсутній; обличчя симетричне; ковтання, фонація не порушені; м`язеві атрофії, фібрилярні, фасцикулярні посмикування відсутні; шкірні рефлекси жваві, чутливість не порушена; прояви атопії на щоках; висипання відсутні; периферичні набряки відсутні; кістково-суглобова система без патологічних змін; слизова ротової порожнини без ознак запалення; хрипи відсутні, задишка не відмічається.

Згідно з епікризом (виписним) хвора ОСОБА_1 поступила до педіатричного відділення за направленням поліції. Встановлено діагноз: супутнє захворювання, обстеження. Проведено лікування: 09.05.2023 зволоження шкіри щік, віт.Д3, 12.05.2023 сілента. Рекомендовано продовжити лікуваня у відділенні для дітей раннього віку.

У вказаній медичній карті міститься назва діагнозу: інші ураження нервової системи (мінімальна мозкова дисфункція); атопічний дерматит.

Згідно з даними медичної карти стаціонарного хворого №3734 ОСОБА_1 були проведені щеплення у віці 1 день, 2 дні, 2 місяці, 5 місяців, 6 місяців, 1 рік і 3 місяці. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10 березня 2023 року, здійсненої Медичною частиною №34, вбачається, що дитина від 4 вагітності, була на грудному вигодовуванні до 1 місяця. Росла та розвивалась за віком, наглядалась дитячим неврологом. У 1 рік оглянута фахівцями здорова. Хворіла рідко. Щеплена за віком. Повний діагноз: мінімальна мозкова дисфункція; затримка мовленевого розвитку. Рекомендовано: нагляд педіатра (сімейного лікаря); Д облік у невролога.

Під час перебування ОСОБА_1 у КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» дитина була оглянута лікарями, за результатами яких хірургом, окулістом, ортопедом, ЛОРом, дитячим психіатром, дерматологом будь-яких патологій не виявлено.

У вказаній медичній карті міститься діагноз заключний клінічний: мінімальна мозкова дисфункція; г.назофарингит.

Комунальне некомерційне підприємство «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» 31 січня 2024 року на запит суду повідомило, що дитина ОСОБА_1 поступила в заклад 16 червня 2023 року з діагнозом: інші ураження нервової системи. На сьогоднішній день діагноз той же. Хронічні захворювання відсутні. Дитина отримує реабілітаційні послуги.

Таким чином, медичними документами не підтверджено, що вага і зріст дитини значною мірою не відповідають віку дитини, про що було зазначено в Акті проведення оцінки рівня безпеки дитини.

З фотокарток наданих в якості доказів також не вбачається що дитини на момент вилучення була в занедбаному стані.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з приписів ч.2 ст.80, ч.7 ст.81 ЦПК України, з метою встановлення обставин справи та достатності доказів, приймає в якості належних вищевказані докази.

Колегія суддів апеляційного суду не вбачає достатніх підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо доньки ОСОБА_1 , як і гострої соціальної необхідності у цьому.

Так, з аналізу наданих на запит суду доказів вбачається, що певні порушення здоров`я дитина мала ще під час перебування у державній установі відбування покарань. Дитині були проведені необхідні за віком щеплення. Станом на час відібрання у матері дитини та поміщення її до лікувального закладу будь-яких серйозних порушень здоров`я дитини виявлено не було, як і ознак застосування до дитини фізичного насильства. Отже, в даному випадку відсутні підстави стверджувати, що з моменту звільнення з установи відбування покарань мати дитини неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки. Фактично висновок про необхідність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ґрунтується на єдиному випадку, який мав місце 09 травня 2023 року. Проте, виклик органів поліції в той день стався не через безпосередню загрозу життю і здоров`ю дитини, а через конфлікт між мешканцями квартири АДРЕСА_3 та іншими особами, які прибули до вказаної квартири.

Після відібрання дитини ОСОБА_2 відвідувала дитину в лікувальній установі три рази, а за період перебування дитини у КНП «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» двічі відвідувала дитину, а також п`ять разів телефонувала з метою отримання інформації про стан здоров`я і розвитку дитини. При цьому за матеріалами справи встановлено, що працівники медичного закладу не допускали матір до спілкування з дитиною, з приводу чого відповідачка зверталася до поліції. ОСОБА_2 з 09 червня 2023 року перебуває на обліку в Чернігівській філії Чернігівського обласного центру зайнятості як безробітна, тобто є особою, яка наразі шукає роботу.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 категорично заперечувала проти позбавлення її батьківських прав щодо доньки ОСОБА_1 . Відповідачка брала участь в судових засіданнях як суду першої, так і апеляційної інстанції, не погоджуючись із рішенням суду про позбавлення її батьківських прав. З викладеного вбачається, що ОСОБА_2 зайняла активну позицію під час розгляду питання про позбавлення її батьківських прав, активно заперечуючи проти цього. При цьому відсутність заперечень відповідачки проти позбавлення її батьківських прав щодо інших дітей (враховуючи, що рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 02 жовтня 2019 року та від 27 липня 2021 року вона не оскаржувала) не може з достовірністю свідчити про відсутність її зацікавленості у збереженні материнського зв`язку та сімейного життя із донькою ОСОБА_1 .

При вирішенні спору в цій справі суд апеляційної інстанції, оцінюючи наявні докази, приходить до висновку про те, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. У даному випадку розрив сімейних відносин не відповідатиме інтересам дитини.

Висновок виконавчого комітету Чернігівської міської ради про доцільність позбавлення, зокрема ОСОБА_2 батьківських прав, який носить рекомендаційний характер, не містить однозначних обставин, які б вказували на наявність підстав для застосування відносно відповідачки такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, а тому відповідно до частини шостої статті 19 СК України апеляційний суд з ним не погоджується.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка притягувалась до кримінальної чи адміністративної відповідальності у зв`язку із неналежним поводженням щодо дитини, вчиняла насильство по відношенню до неї.

Також матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_2 застосовувались буд-які заходи впливу, які виявилися безрезультатними, тобто доказів того, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, матеріали справи не містять.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Суд апеляційної інстанції, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, бажання відповідачки брати участь у вихованні та спілкуванні з дочкою, приходить до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду в частині вирішених позовних вимог Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав з відмовою в задоволенні вказаних позовних вимог.

Разом з цим, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дочки ОСОБА_1 і покласти на Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради обов`язок вести контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дочки ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.13 ст.141 якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Оскільки у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 відмовлено, рішення суду першої інстанції підлягає також скасуванню в частині стягнення з відповідачки судового збору, а у зв`язку із задоволенням її апеляційної скарги належить стягнути з Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1610 грн 40 коп. за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, п.3, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2023 року в частині вирішених позовних вимог Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору - скасувати.

У задоволенні позову Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про необхідність змінити ставлення до виховання малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Покласти на Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради обов`язок вести контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з Управління (служби) у справах дітей Чернігівської міської ради (місцезнаходження: 14017, м.Чернігів, вул.Івана Мазепи, буд.19, ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1610 грн 40 коп. за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2024 року.

Головуючий: Судді: