П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 березня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Ільчук Ілля Михайлович на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2023 року у справі № 308/13634/22 (Головуючий: Логойда І.В.)

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна, мотивуючи тим, що між сторонами було укладено шлюб і від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 жовтня 2022 року шлюб між сторонам розірвано.

У період перебування у зареєстрованому шлюбі ними придбано наступне нерухоме майно, а саме: садовий будинок, що складається з п`яти приміщень загальною площею - 68,5 кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, с/т «Тюльпан», Доманинська реформа урочище, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383. Садовий будинок придбаний на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. 15 листопада 2019 року за реєстровим номером 2593, що розташована: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, мкрн. «Шахта, урочище «Доманинська реформа», з цільовим призначення земельної ділянки: для індивідуального садівництва. Земельна ділянка придбана на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. 15 листопада 2019 року за реєстровим номером 2594.

Оскільки, майно було придбане спільно в період шлюбу, то воно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і позивач просила поділити вищезазначене майно, шляхом визнання по 1/2 частині за кожним.

Садовий будинок та земельна ділянка, що є предметом спору, оформлені Договорами купівлі-продажу на відповідача, проте під час оформлення договорів у нотаріуса позивач надала свою згоду на укладення договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, що є зазначено у самих договорах купівлі-продажу, а також перебуваючи у шлюбі з відповідачем народила сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за яким доглядає та виховує, дбає про його матеріальне забезпечення.

Посилаючись на вказані обставини позивачка просила задовольнити заявлені нею позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 , в інтересах якої діє представник адвокат Кухта Ольга Василівна, до ОСОБА_1 про поділ спільно нажитого майна - задоволено.

Визнано в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за ОСОБА_2 у розмірі 1/2 та ОСОБА_1 у розмірі 1/2 право власності на наступне нерухоме майно, а саме: садовий будинок, що складається з п`яти приміщень загальною площею - 68,5 кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, с/т «Тюльпан», «Доманинська реформа» урочище, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383 та земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383, що розташована: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, мкрн. «Шахта, урочище «Доманинська реформа», цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального садівництва.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 992,40 грн. судового збору за подання позовної заяви та 536,80 грн. за сплату судового збору за забезпечення позову.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Ільчук І.М. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, так як суд у порядку забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 наклав арешт на вищезазначений садовий будинок та земельну ділянку, чим самим, на його думку, відповідача передчасно вирішив спір по суті. Зокрема, ОСОБА_1 повідомив своєму представнику, а останній у свою чергу довів це до суду, що 200 000 грн. кредиту, які позивачка нібито отримала для купівлі вказаного спірного будинку та земельної ділянки, вона його отримала як споживчий кредит. Насправді, відповідач стверджує, що спірний будинок і земельну ділянку він придбав за власні кошти, які були передані йому батьком від продажу квартири. Щодо кредиту, який був оформлений на позивачку, як споживчий, то ОСОБА_1 хотів надати суду докази, а відтак і електронне підтвердження, згідно з яким він через власні засоби зв`язку, одним платежем у розмірі понад 110 000 грн. вказаний кредит погасив з власних коштів. Отримати таку інформацію з банківської установи, представник ОСОБА_1 у законний спосіб не зміг, так як це складає таємницю.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Ільчук І.М., який підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_2 та її представників адвокатів Кухта О.В. та ОСОБА_5 , які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 27 листопада 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, відповідний запис №2229, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого повторно.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06 жовтня 2022 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно договору купівлі-продажу садового будинку від 15 листопада 2019 року ОСОБА_1 прийняв у приватну власність садовий будинок, що розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, с/т «Тюльпан», Доманинська реформа урочище, який розташований на земельній ділянці площею 0,0694 га кадастровий номер :11:010:0383, зареєстрований в реєстрі №2593 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М.

Також, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15 листопада 2019 року ОСОБА_1 прийняв у приватну власність земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі №2594 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М.

Згідно зі ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст.61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Стаття 65 СК України визначає право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України).

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Матеріалами справи стверджується, що спірне майно придбано сторонами за період перебування у шлюбі і є їх спільною сумісною власністю, доказів, які б надавали право визнати особистою приватною власністю будь-кого із подружжя вказаного майна судом не встановлено і таке майно підлягає визнанню частковою власністю по 1/2 за кожним із колишнього подружжя.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин обґрунтовано задовольнив заявлені позовні вимоги позивачки.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Ільчук Ілля Михайлович залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 березня 2024 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Габор СОБОСЛОЙ