Справа № 466/7287/23
Провадження № 2/466/406/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

секретаря с/з Мошовської М.-О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмили Богданівни про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

14.07.2023 ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду із позовною заявою до Львівської міської ради, місце знаходження за адресою: м. Львів, пл.Ринок,1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмили Богданівни, місце заходження за адресою: м. Львів, вул. Липинського,3, про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 47,5 кв.м. та житловою площею 32,9 кв.м., до якої належить комора в підвалі площею 3,0 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 - батько ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

З метою оформлення спадкових прав на 1/2 частки у квартирі АДРЕСА_3 Позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмили Богданівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак йому було відмовлено, оскільки за покійним ОСОБА_4 не визначений розмір частки у праві спільної сумісної власності на вищезгадану квартиру, у зв`язку з чим неможливо встановити склад спадкового майна. Нотаріус рекомендував Позивачу звернутися до суду для вирішення зазначеного питання, з огляду на відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 04.09.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с.38).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 31.10.2023 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду(а.с.64).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Данильчук В.М. в судове засідання не з`явились, однак адвокат подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його та позивача відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач представник Львівської міської ради Партика Н. у судове засідання не з`явилась, на адресу суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та просила при розгляді справи врахувати, що позов не з вини відповідача Львівської міської ради, не було порушено жодного права позивача, а тому просить судовий збір не стягувати Львівської міської ради(а.с.73).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ковтун Л.Б. в судове засідання не з`явилась, на адресу суду подала лист, в якому просила проводити розгляд справи у її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За згодою представника позивача суд розглядає справу у заочному порядку, у зв"язку з повторною неявкою відповідачів у справі, від який не поступили відзиви на позов та заяв про розгляд справи у їх відсутнеості.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 - батько ОСОБА_1 (позивача у справі).

Доказом цього є Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 17.11.2022 р. та Свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 від 10.09.1982 р(а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, що вбачається з матеріалів спадкової справи.

Згідно ст.1216ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст.1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України).

Такими чином єдиним спадкоємцем за законом покійного ОСОБА_4 який прийняв спадщину є його син - ОСОБА_1 . Доказом цього є матеріали спадкової справи № 58/2022 заведеної 01.12.2022 р.

До складу спадкового майна покійного ОСОБА_4 входить 1/2 частка у квартирі АДРЕСА_3 , яка складається із двох часток по 1/4.

Перша 1/4 частка у квартирі АДРЕСА_3 належить покійному, як успадкована по смерті його батька - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.04.2002p., реєстраційний №3- 961, видане державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори.

Також до складу спадкового майна покійного ОСОБА_4 входить не визначена 1/4 частка у квартирі АДРЕСА_3 яка належить покійному - ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на 3/4 частки квартири співвласниками якої є спадкодавець та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № НОМЕР_4 , видане виконкомом Львівської міської ради 28 липня 1998 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 28 липня 1998 року № 418, з відміткою на звороті: «видано свідоцтво на спадщину на 1/4 частину квартири, що належала ОСОБА_5 04.04.2002 р. №3-961».

Передумовою виникнення вказаних часток у квартирі (1/4 та 3/4) є те, що квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 47,5 кв.м. та житловою площею 32,9 кв.м., з коморою в підвалі площею 3,0 кв.м., була приватизована на праві спільної сумісної власності чотирьома особами: ОСОБА_2 ; ОСОБА_5 (покійний); ОСОБА_4 (покійний); ОСОБА_3 .

На підставі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_4 , виданого виконкомом Львівської міської ради 28 липня 1998 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 28 липня 1998 року № 418 за ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на квартиру. Доказом цього є Довідка ЛОР ОКП «БТІ та ЕО» № 1092-з від 23.06.2023 р.

01.12.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмилою Богданівною заведено спадкову справу № 58/2022 по смерті ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70784405 від 01.12.2022 Спадкування майна покійного ОСОБА_4 відбувається за законом, оскільки за життя покійний заповіту не склав.

Відповідно до чч. 1, 3 , 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , в процесі оформлення спадщини, частка покійного у спільній квартирі була визначена у розмірі 1/4 та успадкована його сином ОСОБА_4 .

Відтак, станом на сьогодні з моменту приватизації квартири залишились не визначеними частки ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 та покійного ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на3/4 частки квартири.

Зважаючи на той факт, що квартира АДРЕСА_4 була приватизована чотирьома особами, а саме: ОСОБА_2 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_3 , частки яких є рівними, відтак частка кожного з них у квартирі складає по 1/4 у кожного, тому частка покійного ОСОБА_4 у 3/4 частинах квартири, що перебуває у спільній сумісній власності складає 1/4.

Таким чином, до складу спадкового майна покійного ОСОБА_4 входить визначена 1/4 частка у квартирі та не визначена 1/4 частка в праві спільної сумісної власності на 3/4 частки у квартирі, що сумарно складає частку у розмірі 1/2 (1/4 + 1/4 = 2/4 = 1/2).

Правовстановлюючого документа який би засвідчував належність покійному ОСОБА_4 1/4 частки у 3/4 частинах квартири, що перебуває у спільній сумісній власності немає.

За життя покійного ОСОБА_4 співвласники квартири не вчиняли дій на визначення розміру їх частко у спільній квартирі. Не було укладено договору про визначення розміру часток у спільній сумісній власності на квартиру. Крім того, після смерті спадкодавця інший співвласник квартири - ОСОБА_3 , в межах спадкової справи, не надав приватному нотаріуса заяви про визнання за покійний частки у спільній сумісній власності у розмірі 1/4.

З метою оформлення спадкових прав на 1/2 частки у квартирі АДРЕСА_3 Позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмили Богданівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак йому було відмовлено, оскільки за покійним ОСОБА_4 не визначений розмір частки у праві спільної сумісної власності на вищезгадану квартиру, у зв`язку з чим неможливо встановити склад спадкового майна. Нотаріус рекомендував Позивачу звернутися до суду для вирішення зазначеного питання, з огляду на відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів.

Крім того, приватний нотаріус вказала, що із наданих документів, вищезгадана квартира належить:

- 3/4 (три четвертих) частки - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_5 , виданого виконкомом Львівської міської ради 28 липня 1998 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 28 липня 1998 року №418;

- 1/4 (одна четверта) частка - ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого ОСОБА_6 , ст. державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, 04 квітня 2002 року за реєстровим № 3-961.

Доказом цього є Лист вих. № 70/01-16 від 11.07.2023 р. приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмили Богданівни.

Відповідно до ч. 1 ст.1297ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п. 11 ч. 1ст. 346 ЦК України).

Згідно зі ст.392ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки позивач через відсутність у нього правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому його права підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Крім того, представником позивача подано клопотання, в якому просить не стягувати з відповідачів судові витрати, та залишити їх за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263- 265, 268, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 47,5 кв.м. та житловою площею 32,9 кв.м., до якої належить комора в підвалі площею 3,0 кв.м.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Львівська міська рада, місце знаходження за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 1, Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 04055896;

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо;

Третя особа: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ковтун Людмила Богданівна, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 8675, місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Липинського,3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за заявою відповідачів.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова