Провадження № 22-ц/802/410/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Киці С. І.,

секретар с/з Черняк О. В.,

з участю:

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року Луцька міська рада звернулася в суд із заявою про визнання спадщини відумерлою, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Актовий запис про смерть зареєстровано в Реєстрі 24 травня 2022 року на підставі заяви молодшої медичної сестри (секційна) паталогоанатомічного відділення Комунального підприємтсва «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» Луцької міської ради ОСОБА_5 . Витяг з Реєстру про смерть для отримання допомоги на поховання не видавався.

Згідно з листом КП «Луцький спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» від 12 червня 2023 року захоронення померлої ОСОБА_4 проводилось зазначеним підприємством за кошти місцевого бюджету.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 червня 2023 року ОСОБА_4 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстровані особи за вказаною адресою відсутні.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру від 13 червня 2023 року у Спадковому реєстрі інформація про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 відсутня.

З метою розшуку спадкоємців померлої ОСОБА_4 на офіційному сайті Луцької міської ради 08 червня 2023 року розміщено оголошення про розшук спадкоємців. Станом на день звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою спадкоємці ОСОБА_4 відсутні.

Поклилаючись на зазначені обставини, заявник просив суд визнати відумерлою спадщину, а саме квартиру АДРЕСА_2 та передати її у власність Луцької міської територіальної громади в особі Луцької міської ради.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2023 року у цій справі заяву Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Ухвалено визнати квартиру АДРЕСА_2 відумерлою спадщиною та передати її у власність Луцької міської територіальної громади в особі Луцької міської ради.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник заявника Луцької міської ради Романова І. Л. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні представник особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просив скаргу задовольнити, представник заявника ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час та місце судового розгляду, а тому апеляційний суд розглянув справу у її відсутності.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження у цій справі з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина 2 статті 362 ЦПК України).

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц.

Отже, судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення наведено висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи (аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 08 лютого 2022 року № 910/2933/13).

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин переглянути справу за його апеляційною скаргою, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

За матеріалами справи судом установлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право власності від 22 жовтня 2004 року, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а. с. 6).

Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 01 липня 2022 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть зареєстровано в реєстрі 24 травня 2022 року на підставі заяви молодшої медичної сестри (секційна) паталогоанатомічного відділення Комунального підприємтсва «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» Луцької міської ради ОСОБА_5 . Витяг з Реєстру про смерть для отримання допомоги на поховання не видавався (а. с. 4, 5).

Згідно з листом Комунального підприємства «Луцький спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» від 12 червня 2023 року за вихідним № 150/01-10 захоронення ОСОБА_4 проводилось КП «Луцький спеціалізований комбінат комунально-побутового обслуговування» у липні 2022 року за кошти місцевого бюджету (а. с. 7).

Вартість поховання ОСОБА_4 складає 5 336,90 грн, що підтверджується актом № 04 приймання виконаних робіт (форма № 2) за липень 2022 року (а. с. 8).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 73437052 від 02 серпня 2023 року, наданої Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області на запит Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2023 року, після смерті ОСОБА_4 20 травня 2022 року спадкова справа не заводилась (а. с. 16, 18, 19).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2023 року у цій справі заяву Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою задоволено, ухвалено визнати квартиру АДРЕСА_2 відумерлою спадщиною та передати її у власність Луцької міської територіальної громади в особі Луцької міської ради.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Як передбачено частинами 1-3 статті 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням.

Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.

Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (стаття 338 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення про визнання спадщини відумерлою суд першої інстанції врахував, що спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв, спадкоємців немає, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини жодній особі свідоцтво про право власності на спадкове майно не видано та відповідних прав в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано.

За встановлених обставин суд першої інстанції задовольнив заяву Луцької міської ради та визнав квартиру АДРЕСА_2 відумерлою спадщиною та передав її у власність Луцької міської територіальної громади в особі Луцької міської ради.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме за його місцезнаходженням, покладено обов`язок звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

У своїй апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі зазначила, що оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо стосується її прав, інтересів та обов`язків, оскільки вона після смерті своєї рідної сестри ( ОСОБА_4 ) є спадкоємцем другої черги, окрім того вказала, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 склала заповіт, за яким заповіла своє майно ОСОБА_6 (дочка особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_2 ). Також зазначила, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 листопада 2023 року у справі № 161/18353/23 їй визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 два місяці з дня набрання рішенням законної сили (а. с. 47, 51, 52).

Натомість судом апеляційної інстанції встановлено, що у встановлений законом шестимісячний строк особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 , яка не проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини не подавала.

Рішення суду про визначення ОСОБА_2 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 ухвалено 28 листопада 2023 року, тобто після ухвалення судом 26 вересня 2023 року рішення про визнання спадщини відумерлою.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуваним судовим рішенням, яким визнано спадщину відумерлою, питання про права, свободи, інтереси та обов`язки особи, яка не брала участь у справі, ОСОБА_2 не вирішувалися, оскільки лише після ухвалення зазначеного рішення судом було задоволено заяву ОСОБА_2 про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог статті 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.

Таким чином, спадкоємець, який із зазначених причин не зміг прийняти спадщину, яка була перерозподілена між іншими спадкоємцями або перейшла у власність територіальної громади як відумерла, має право на передачу йому належної частки спадщини в натурі, якщо спадщина збереглася, а у випадку неможливості такої передачі у зв`язку з тим, що спадщина не збереглася, або визнана відумерлою та відчужена територіальною громадою на користь іншої особи, має право на отримання лише грошової компенсації. Такий підхід до розв`язання проблем переходу прав на відумерлу спадщину застосовується законодавством задля захисту прав добросовісного набувача майна, що на час переходу прав на це майно не знав та не міг знати про наявність спадкоємців, що мають право на спадщину.

Інші доводи апеляційної скарги для вирішення питання чи стосується оскаржуване рішення безпосередньо прав та обов`язків особи, яка не брала участі у справі, правового значення не мають.

На підставі наведеного апеляційний суд доходить висновків, що на підставі пункту 3 частини 1 статті 362 ЦПК України апеляційне провадження у цій справі слід закрити.

Керуючись статтями 362, 381 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження у справі за заявою Луцької міської ради про визнання спадщини відумерлою закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді