Провадження №: 4-с/755/4/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретаря: Гриценка О.І.

за участі скаржника ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Байрамова Талята Рефатовича на бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії ( бездіяльність) приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Байрамова Т.Р.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Байрамова Т.Р. перебуває виконавче провадження, відкритого на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м.Києва у справі №755/10023/23 щодо стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення в сумі 87949,06 грн., індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 15065,12 грн., 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 5542,43 грн., а всього було 108556, 61 грн.

14.12.2023 р. приватним виконавцем Байрамовим Т.Р. на підставі вказаного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження за № НОМЕР_2.

14.12.2023 р. скаржник дізналася, що на її картковий рахунок, який відкритий у банківській установі АТ « Райффайзен Банк» НОМЕР_1 приватним виконавцем Байрамовим Т.Р. було накладено арешт в рамках вказаного виконавчого провадження та були списані кошти, що перебували на вказаному рахунку.

За твердженням скаржника вказаний рахунок в період часу 24 жовтня 2017 р. по даний час використовувався для отримання заробітної плати , так- як вона працює на посаді касира відділу з турботи про клієнтів Мультиканального Центру продажів №10 в ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна».

Свої вимоги скаржник обґрунтовує посиланням на ст. ст.68, 70 Закону України «Про виконавче провадження» та вважає, що дії суб`єкта оскарження не відповідають вимогам законодавства, так -як із заробітної плати скаржника в примусовому порядку може бути утримано не більше 20% на погашення заборгованості в рамках вказаного виконавчого провадження.

Та своїми діями суб`єкт оскарження обмежив скаржника в своїх правах, позбавив можливості користуватися своїми коштами ( заробітною платою) , позбавив її джерела для існування та порушує її конституційні права, ніяким чином не реагує на її звернення, заяви щодо скасування арешту з її рахунку.

З врахуванням викладеного скаржник просить суд визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Байрамова Т.Р. щодо не зняття арешту з коштів з зарплатного рахунку на ім`я ОСОБА_1 за ВП НОМЕР_2 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Байрамова Т.Р. зняти арешт з коштів на рахунку із виплати заробітної плати ОСОБА_1 № НОМЕР_1 відкритого в АТ « Райффайзен Банк».

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Байрамова Т.Р. перерахувати на рахунок для виплат заробітної плати ОСОБА_1 в АТ «Райффайзен Банку» № НОМЕР_1 всю неправомірно стягнуту заробітну плату на підставі постанови від 14.12.2023 р. ВП НОМЕР_2.

В судовому засіданні скаржник підтримала вказану скаргу та просила її задовольнити з обставин викладених в скарзі, наголошуючи на тому, що приватним виконавцем порушені вимоги ст.с.69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» та останній не мав права накладати арешт на її зарплатний рахунок.

Представник зацікавленої особи ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про слухання справи в його відсутність.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в зал судового засідання не з`явилася.

Суб`єкт оскарження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Байрамов Т.Р. в судове засідання не з`явився, але надав до суду свої письмові заперечення щодо задоволення скарги ОСОБА_1 , а також надав до суду копію виконавчого провадження НОМЕР_2.

В своїх запереченням суб`єкт оскарження повідомляє суд, що ним здійснюються дії щодо примусового виконання за виконавчим листом, що був виданий Дніпровським районним судом м.Києва за результатами розгляду цивільної справи №755/10026/23, та дії суб`єкта оскарження не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», в тому числі було накладено арешт на рахунок НОМЕР_1 відкритого в АТ « Райффайзен Банк», що відкритий на ім`я ОСОБА_1 але зазначений рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання в розумінні ч.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» .

Відповідно до аналізу руху коштів по вказаному рахунку він використовувався скаржником як поточний рахунок на який в тому числі можуть перераховувалися крім заробітної плати на адресу позивача також інші суми коштів, які ніякого відношення до заробітної плати не мають, обґрунтовуючи свою позицію посиланням на судову практику, також просив суд слухати справу в його відсутність.

Частиною 2 ст. 450 ЦПК України передбачено, що у разі неявки стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд заслухавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступного, що згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В судовому засіданні встановлено, що 14.12. 2023 р. приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Байрамовим Т.Р. відкрито виконавче провадження за № НОМЕР_2 на підставі виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м.Києва по справі №755/10026/23 щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення з врахуванням 3% річних та індексу інфляції в розмірі 108566, 61 грн.

14.12.2023 р. приватним виконавцем Байрамовим Т.Р. в рамках даного виконавчого провадження було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Постанова приватного виконавця про арешт коштів боржника ОСОБА_1 була виконана АТ «Райффайзен Банк» та накладено арешт на банківський рахунок скаржника ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 на якому на той момент перебували кошти в розмірі 7462,45 грн.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до ст. 17 Закону України ,,Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах , передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рн/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства , держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2004 року по справі ,,Шмалько" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухвалено будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» також визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Статтею 69 даного Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Частиною 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

В судовому засіданні судом було встановлено, що особовий рахунок НОМЕР_1 , що відкритий на ім`я боржника ОСОБА_1 використовувався останньою для отримання заробітної плати та інших платежів відповідно до законодавства України та до вказаного рахунку випущено платіжну картку скаржника, до суду надано довідку про те, що ОСОБА_1 працює касиром в ТОВ «МЕТРО Кеш Енд Кері Україна» з 24 жовтня 2017 р., але те, що на ім`я боржника було відкрито саме зарплатний рахунок в АТ «Райффайзен Банк» доказів до суду надано не було.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Байрамова талята Рефатовича на бездіяльність приватного виконавця та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.02.2024 р.

Відомості щодо учасників справи: скаржник - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Байрамов Т.Р., адреса: м.Київ, вул. Чорновола, буд. 26/2

Стягувач : ТОВ « Євро-Реконструкція», адреса: м.Київ, вул. Хоткевича, буд.20;

Зацікавлена особа ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя: