РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Конончук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Богунському районному суді м. Житомира справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Житомирської міської ради про призначення додаткового опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

До Богунського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 з заявою про призначення додаткового опікуна. В обгрунтування заяви вказала, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю І групи з дитинства, підгрупа «А» що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.11.2006. Статус особи з інвалідність надано пожиттєво. ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.03.1986 р. ОСОБА_3 визнано недієздатним.

З моменту визнання ОСОБА_3 недієздатним його опікуном була його мати, ОСОБА_4 . Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 11.12.2019 р. Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ10 у Житомирській області. Інших родичів, які б могли здійснювати догляд та бажали стати опікунами над ОСОБА_3 немає.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.02.2020 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .

Недієздатний ОСОБА_3 зареєстрований один в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 61.0 кв. м. та житловою площею 37,5 кв.м., що підтверджується довідкою.

На даний час постійно з недієздатним ОСОБА_3 проживає її, ОСОБА_1 мати - ОСОБА_2 . Проте ОСОБА_5 є особою похилого віку, їй останнім часом все важче і важче виконувати одній роботу по догляду за недієздатною особою. І оскільки ОСОБА_3 майже не може самостійно пересуватися навіть по квартирі, їй потрібна її, ОСОБА_1 допомога, адже інших осіб, які б бажали здійснювати догляд за недієздатним ОСОБА_3 відсутні.

При цьому ОСОБА_3 через свій незадовільний психічний стан здоров`я не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, не має можливості особисто реалізувати свої права та усвідомлювати ступінь відповідальності своїх дій. ОСОБА_3 не пристосований до проживання за межами звичного для нього середовища, потребує постійного стороннього догляду та допомоги, що підтверджується висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу № 42 від 29.03.2022 р.

На даний час вона, ОСОБА_1 допомагаю матері доглядати ОСОБА_3 , проводити гігієнічні процедури, готувати їжу, прибирати квартиру, купувати продукти, супроводжувати до медичних установ.

ОСОБА_3 впізнає її, ОСОБА_1 довіряє їй, ОСОБА_1 , оскільки вони знайомі вже багато років.

Враховуючи вище викладене, вона, ОСОБА_1 змушена звертатися до суду із заявою про призначення для ОСОБА_3 додаткового опікуна, з метою захисту його законних прав та інтересів.

До судового засідання заявниця та заінтересовані особи не з`явилися, про день та час слухання заяви були повідомлені належним чином, направили до суду заяви про слухання заяви без їх участі, наполягали на її задоволені.

Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю І групи з дитинства, підгрупа «А» що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 27.11.2006. Статус особи з інвалідність надано пожиттєво. ОСОБА_3 потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10.03.1986 р. ОСОБА_3 визнано недієздатним.

З моменту визнання ОСОБА_3 недієздатним його опікуном була його мати, ОСОБА_4 . Проте ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 11.12.2019 р. Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ10 у Житомирській області. Інших родичів, які б могли здійснювати догляд та бажали стати опікунами над ОСОБА_3 немає.

Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11.02.2020 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено опікуном над недієздатним ОСОБА_3 .

Недієздатний ОСОБА_3 зареєстрований один в будинку АДРЕСА_1 загальною площею 61.0 кв. м. та житловою площею 37,5 кв.м., що підтверджується довідкою.

На даний час постійно з недієздатним ОСОБА_3 проживає ОСОБА_2 мати заявниці. Проте ОСОБА_5 є особою похилого віку, їй останнім часом все важче і важче виконувати одній роботу по догляду за недієздатною особою. Оскільки ОСОБА_3 майже не може самостійно пересуватися навіть по квартирі, ОСОБА_2 потрібна допомога заявниці - ОСОБА_1 адже інших осіб, які б бажали здійснювати догляд за недієздатним ОСОБА_3 відсутні.

На даний час ОСОБА_1 допомагає матері доглядати ОСОБА_3 , проводити гігієнічні процедури, готувати їжу, прибирати квартиру, купувати продукти, супроводжувати до медичних установ.

Згідно витягу з постанови лікарської комісії від 28.01.2019 р. ОСОБА_1 за станом здоров`я може надавати соціальні послуги по догляду за інвалідом 1 групи. (а. с. 12).

Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державног о комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 р. № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 58 ЦК України визначено коло осіб над якими встановлюється опіка, зокрема у ній зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Як передбачено ч. 5 статті 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів або піклувальників.

Відповідно до норм ч. І ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_3 додаткового опікуна потрібне для захисту прав та інтересів недієздатного ОСОБА_3 та недопущення поміщення його до притулку, у випадку, якщо щось станеться із опікуном ОСОБА_2 .

Зважаючи на викладене вище, керуючись ст. ст. 55, 56, 58, 60, 63, 67 ЦК України ст. ст. 2, 3, 4, 5, 10-13, 18, 23, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 300, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Житомирської міської ради про призначення додаткового опікуна, задовольнити.

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , додатковим опікуном над недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюєтьс - з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі пододання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка