Справа № 296/3089/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22 квітня 2024 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою про видачу судового наказу, відповідно до змісту якої просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), до повноліття дитини.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи на відповідність вимогам ст.ст.161-165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, виходячи з наступних підстав.

Частиною другою статті 163 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Так, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, подана заява про видачу судового наказу не містить відомостей про наявність або відсутність в заявниці та боржника електронних кабінетів.

Крім того, в порушення вимог п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, прохальна частина поданої заяви не містить зазначення періодичності (щомісячно чи в інший період) з якою з боржника ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти, а також строку з якого, на думку заявниці, з боржника підлягають стягненню аліменти.

Відповідно до ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Суд звертає увагу на те, що в порушення вимог ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу заявницею ОСОБА_1 не додано доказів на підтвердження обставин щодо проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 , а також щодо її перебування на утриманні останньої.

Пунктом першим частини першої статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 165 ЦПК України закріплено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Оскільки подана ОСОБА_1 заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 160-167, 259-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

постановив:

У видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів за заявою ОСОБА_1 - відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 22 квітня 2024 року.

Суддя М. В. Петровська