РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Зимнівської сільської ради Володимирського району про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

У позовній заяві покликається на ту обставину, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно, у тому числі на земельні ділянки, процедура яких не завершена, площею 0,60 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, площею 0,12 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд і площею 0,10 га сінокосу , що розташовані на території Зимнівської (раніше Хмелівківської) сільської ради Володимирського району Волинської області і були виділені безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Хмелівківської (зараз Зимнівської) сільської ради «Про хід приватизації земельних ділянок на території сільської Ради народних депутатів» від 01 лютого 1994 року № 18/2.

Його покійна матір ОСОБА_2 не встигла завершити приватизацію вказаних земельних ділянок та зареєструвати право власності, так як померла.

Також зазначає, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.06.2012 року (справа № 0301/1875/2012) встановлено, що він, ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і до дня смерті проживав разом з нею, а також визнано за ним право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . На підстав цього рішення він зареєстрував право власності на цей житловий будинок.

У даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме земельні ділянки, після смерті матері, однак через те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та покійна матір не встигла за життя завершити приватизацію та зареєструвати право власності на земельні ділянки, йому у нотаріальній конторі було у цьому відмовлено. У письмовій відмові нотаріуса позивачу роз`яснено, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Просив суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,60 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, площею 0,12 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд і площею 0,10 га сінокосу, що розташовані на території Зимнівської (раніше Хмелівківської) сільської ради Володимирського району Волинської області і були виділені безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Хмелівківської (зараз Зимнівської) сільської ради «Про хід приватизації земельних ділянок на території сільської Ради народних депутатів» від 01 лютого 1994 року № 18/2.

У підготовчому судовому засіданні:

Позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, від сільського голови Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Католика В.А. надійшла письмова заява, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розгляд справи проводити у відсутності їх представника.

Процесуальні рішення суду:

06 березня 2024 року судом винесено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази.

Судом встановлено:

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20.06.2012 року (справа № 0301/1875/2012) вбачається, що ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і до дня смерті проживав разом з нею, а також визнано за ним право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно повідомлення державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Юлії Хоми, 29.02.2024 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 . Нотаріусом було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії та роз`яснено позивачу, що в разі відсутності у спадкоємців необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючих документів, вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку.

Відповідно до рішення Хмелівківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 01.02.1994 року №18/2 Про хід приватизації земельних ділянок громадян на території сільської ради ОСОБА_2 було дозволено приватизувати земельні ділянки площею 0,60 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, площею 0,12 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд і площею 0,10 га сінокосу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син ОСОБА_1 , який є позивачем по справі.

Статтею 81 ч.1 п. «г» Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено ст. 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України.

Відповідно до ст. 1225 ч.1 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно положень ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

При цьому, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Статтею 126 Земельного Кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Листом Вищого спеціалізованого Суду України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визначається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивач є єдиною особою, що претендує на спадкове майно після померлої ОСОБА_2 , а відтак має право на успадкування всіх прав та обов`язків останньої, тож вимоги про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 133, 141, ,246, 247, 258, 259 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1223, 1225, 1262, 1268, ЦК України, ст.ст. 81, 125-126, 152 ч. 3 п. «а» Земельного Кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до Зимнівської сільської ради Володимирського району (код ЄДРПОУ 04334813, вул. Миру,2,с. Зимне, Володимирський район, Волинська область) про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 року право на завершення приватизації та реєстрації права власності на земельні ділянки площею 0,60 га (рілля) для ведення особистого селянського господарства, площею 0,12 га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд і площею 0,10 га сінокосу, що розташовані на території Зимнівської (раніше Хмелівківської) сільської ради Володимирського району Волинської області і були виділені безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Хмелівківської (зараз Зимнівської) сільської ради «Про хід приватизації земельних ділянок на території сільської Ради народних депутатів» від 01 лютого 1994 року № 18/2.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Ірина КУСІК