Справа №:755/6059/24
Провадження №: 4-с/755/59/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.,

за участю секретаря - Дубенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , подана представником - адвокатом Грушком О.О. на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос».

Згідно заявлених вимог, скаржник просить суд: визнати незаконною, протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича від 19 березня 2024 року у виконавчому провадженні НОМЕР_1, якою здійснено опис та арешт об`єкту нерухомого майна реєстраційний номер: 000.

Вимоги скарги мотивовано тим, що оскаржувана постанова складена за відсутності боржника та його представника, які не були повідомлені про проведення виконавчих дій, а відомості про описане та арештоване майно становлять виключно інформацію, отриману із засобів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За доводами скарги, приватний виконавець був зобов`язаний повідомити боржника про дату, час та місце проведення виконавчих дій, за наслідками яких було складено оскаржувану постанову. Проте жодних повідомлень про проведення виконавчих дій, призначених на 19 березня 2024 року, скаржником отримано не було. Крім того, скаржник зазначає, що жодною нормою законодавства України не визначено можливості та правомірності «заочного» опису майна, проте приватний виконавець, не маючи доступу до майна, не мав можливості повноцінно проводити виконавчу дію щодо опису та арешту майна і складати оскаржувану постанову. На думку скаржника постанова містить короткий та не вичерпний опис майна, що не дає можливості встановити його об`єктивний стан.

Зазначену скаргу було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 квітня 2024 року прийнято скаргу до розгляду та призначено справу до судового розгляду.

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Грушко О.О. в судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Гненний Д.А. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги та пояснив, що діючим законодавством не передбачено повідомлення боржника про проведення опису майна, не зважаючи на це приватним виконавцем на адресу боржника були надіслані вимоги про забезпечення доступу до об`єкту нерухомості, в яких вказувались дати проведення виконавчих дій. Також пояснив, що при описі майна був присутній представник співвласника майна, яке описувалось, ділянка вільна від забудови. Виконавцем через паркан було здійснено фото та відео-зйомку земельної ділянки.

Приватним виконавцем були подані до суду заперечення на скаргу, долучені до матеріалів справи (а.с.33-40).

Представник стягувача - ТОВ «ФК «Геліос» в судове засідання, призначене на 19 квітня 2024 року не з`явилась, була повідомлена про день, час та місце розгляду скарги належним чином.

За змістом ч. 1, 2 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності стягувача.

Вивчивши доводи скарги, вислухавши пояснення представника скаржника та приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положенням ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно- правовими актами.

Судом установлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. з 12 січня 2024 року перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 2-2725/11, виданого 13 листопада 2013 року Дніпровським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ВАТ «Агромаш» на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 45 411 984,35 грн, боржником за яким є ОСОБА_1 , стягувачем - ТОВ «ФК «Геліос» (а.с.45-46).

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2024 року цього ж числа була направлена на адресу боржника в передбаченому законом порядку (а.с.47, 48)

16 лютого 2024 року приватним виконавцем винесено вимогу про забезпечення ОСОБА_1 безперешкодного доступу до об`єктів нерухомого майна, що належать боржнику, в тому числі до частки земельної ділянки (кадастровий номер :10:004:0035; рнонм: 000) для проведення виконавчих дій 28 лютого 2024 року (а.с.57-58), яка 16 лютого 2024 року направлена на адресу боржника (а.с.59-60) та отримана останнім 27 лютого 2024 року (а.с.61).

Оскільки 28 лютого 2024 року боржник був відсутній за місцем знаходження земельної ділянки, цього ж числа приватним виконавцем винесено вимогу про забезпечення ОСОБА_1 безперешкодного доступу до об`єктів нерухомого майна, що належать боржнику, в тому числі до частки земельної ділянки (кадастровий номер :10:004:0035; рнонм:000) для проведення виконавчих дій 19 березня 2024 року (а.с.49-50, 184-185), яка 28 лютого 2024 року направлена на адресу боржника (а.с.51, 186)

З метою забезпечення виконання рішення суду приватним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника від 19 березня 2024 року, відповідно до якої описано та накладено арешт на наступне майно: частку земельної ділянки, кадастровий номер: :10:004:0035; рнонм: 000, площею 0,149га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид цільового призначення земельної ділянки: 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 . В постанові зазначено, що з візуального огляду комунікації наявні, земельна ділянка вільна від забудови; призначено відповідальним зберігачем ОСОБА_2 та попереджено його про кримінальну та іншу відповідальність; виконавчі дії проведені у присутності представника стягувача та понятих, яким роз`яснені їх права та обов`язки, відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с.53-56)

За матеріалами справи вбачається, що призначена відповідальним зберігачем особа - адвокат Серпутько Я.С. є представником ОСОБА_3 (а.с.42), яка за поясненнями приватного виконавця є співвласником нерухомого майна.

Заявник, звертаючись до суду, вказував, що: він, як боржник, не був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій з опису та арешту майна, які були проведені без його присутності; приватний виконавець, не маючи доступу до майна, не мав можливості повноцінно проводити виконавчу дію щодо опису та арешту майна і складати оскаржувану постанову; постанова про опис та арешт майна не містить вичерпного опису майна, що не дає можливості встановити його об`єктивний стан.

Згідно з п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, за виключенням постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

За змістом ч. 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти)боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Частиною 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо.

Згідно з пунктом 10 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

Посилання заявника на те, що він, як боржник, не був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій з опису та арешту майна спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що 16 лютого 2024 року приватним виконавцем на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу про забезпечення ним безперешкодного доступу до земельної ділянки для проведення виконавчих дій 28 лютого 2024 року, 28 лютого 2024 року приватним виконавцем на адресу ОСОБА_1 було надіслано вимогу про забезпечення ним безперешкодного доступу до земельної ділянки для проведення виконавчих дій 19 березня 2024 року.

Доводи заявника про те, що виконавчі дії з опису та арешту майна були проведені без його присутності не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень присутність боржника при вчиненні дій з опису та арешту майна не є обов`язковою.

Твердження заявника про те, що приватний виконавець, не маючи доступу до майна, не мав можливості повноцінно проводити виконавчу дію щодо опису та арешту майна і складати оскаржувану постанову, а постанова про опис та арешт майна не містить вичерпного опису майна, що не дає можливості встановити його об`єктивний стан є безпідставними, оскілки суперечать змісту постанови про опис та арешт майна, в якій відображені повні відомості про земельну ділянку, передбачені п. 1 абзацу 3 ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».

Виходячи з викладених вище обставин, суд прийшов до висновку, що дії приватного виконавця відповідають нормам Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене суд не вбачає підстав для визнання незаконною та протиправною постанови приватного виконавця про опис та арешт майна боржника, отже й для скасування цієї постанови.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 статтями 258-260, 353, 354, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали суду складено 19 квітня 2024 року.

Суддя: