провадження № 22-ц/824/7756/2024
головуючий у суді І інстанції Зуєвич Л.Л.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Солом`янського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ПрАТ «Київводоканал» звернулось до суду із вищевказаним позовом, в якому просило стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 81 784,81 грн; 28 271,21 грн - інфляційних втрат; 8 316,01 грн - 3% річних; 2 270 грн судового збору; 35 грн - витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 27 грудня 2023 року позов ПрАТ «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ«Акціонерна компанія «Київводоканал»: 27 261,60 грн за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення; 9 034,53 грнінфляційних втрат; 2 772,00 грн 3% річних; 756,66 грн судового збору, 10 грн витрат пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду.

Не погоджуючись із указаним рішенням представник ПрАТ«Акціонерна компанія «Київводоканал» - Плясун О.І. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині незадоволених позовних вимог до ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції стягнено з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення частково, лише в розмірі її частки у праві власності, в іншій частині позову відмовлено, що єпорушенням положень ч. 1 ст. 543 ЦК України.

Зазначає, що позивач скористався своїм правом подати позовну заяву саме до ОСОБА_1 , а вона в подальшому не позбавлена права звернутися до суду про стягнення коштів на утримання майна, в порядку регресу на частину понесених витрат з недобросовісного співвласника.

Посилається на правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові по справі № 703/2200/15-ц від 19 серпня 2020 року, де зазначив, що «співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування».

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив із урахування частки 1/3 у праві власності відповідача на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом із тим, погодитись із таким висновком суду не можна.

Судом встановлено, що відповідач ( ОСОБА_1 ) зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 30, 41) та відповідно, є споживачем комунальних послуг, які їй за відповідну плату надає позивач.

Крім того, як вбачається з відповіді КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 2 серпня 2023 року (а.с. 44-45) 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 5 жовтня 2000 року (а.с. 44-47).

26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року №1198, яким внесено зміни до закону України «Про житлово-комунальні послуги», який доповнено новими частинами.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо-будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

5 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) (а.с. 10).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору (а.с. 11).

Вказано, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

До матеріалів справи позивачем долучено довідку про заборгованість, що обліковується станом на 30 вересня 2021 року по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13), з якої вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача становить 81 784,81 грн, та складається з:

- 81 761,36 грн - заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення;

- 23,45 грн - заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення за період з серпень 2014 по вересень 2021 (а.с. 14-15) вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 118 372,03 грн з яких: 81 761,36 грн - за житлово-комунальні послуги; 23,45 грн - з внесення плати за абонентське обслуговування; 8 316,01 грн - 3 % річних; 28 271,21 грн - інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору.

Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обґрунтовуючи поданий позов ПрАТ «Київводоканал» зазначило, що відповідач, починаючи з серпня 2014 року не вносить плату за отримані послуги з водопостачання, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Доказів на підтвердження сплати наявної заборгованості в повному обсязі відповідачем не надано, матеріали справи відповідних доказів також не містять.

Будь-яких доказів, що відповідач не отримував житлово-комунальні послуги матеріали справи не містять.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на 30 вересня 2021 року має заборгованість у загальному розмірі, з яких:

- 81 784,81 грн - заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги;

- 28 271,21 грн - інфляційних втрат;

- 8 316,01 грн - 3% річних.

Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано.

При визначені розміру заборгованості суд першої інстанції виходив із частки права власності у позивача на квартиру, що є помилковим.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищезазначене, позивач скористався своїм правом подати позовну заяву саме до ОСОБА_1 .

Водночас, це не позбавляє її права в подальшому, звернутися до суду про стягнення коштів на утримання майна, в порядку регресу на частину понесених витрат з недобросовісного співвласника.

Таке право забезпечується ч. 1 ст. 544 ЦК України, яка передбачає, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Дані норми закону регулюють відносини, що виникають при пасивній солідарності (множинності осіб на стороні боржника).

Згідно частини 4 вищевказаної статті, виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, після виконання солідарного зобов`язання незалежно від того, виконане воно всіма боржниками або одним із них, воно повністю припиняється.

Натомість виникає нове зобов`язання між боржником, який виконав зобов`язання, й іншими боржниками, яке визначено положеннями ст. 544 ЦК України.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові по справі № 703/2200/15-ц від 19 серпня 2020 року, де зазначив, що «співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування».

Таким чином, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позову.

Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та задоволення позову, відтак із відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подачу позову у розмірі - 2 270 грн та за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 405 грн.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду Київської області від 27 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал».

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» () заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 81 784 (вісімдесят одну тисячу сімсот вісімдесят чотири) грн 81 коп.; 28 271 (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят одну) грн 21 коп. - інфляційних втрат; 8 316 (вісім тисяч триста шістнадцять) грн 01 коп. - 3% річних; 35 (тридцять п`ять) грн - витрат пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду; 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн за розгляд апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

ГоловуючийТ.О. Писана
СуддіК.П. Приходько

С.О. Журба