Дата документу 24.01.2024 Справа № 2-3188/09
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-3188/09 Головуючий у 1 інстанції: Філіпова І.М.
Провадження № 22-ц/807/162/24-2 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

Гончар М.С

суддів: Подліянової Г.С.

за участю секретаря: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі адвоката Лелікова Сергія Олеговича, на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року про заміну сторони у виконавчому листі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2009 року у справі № 2-3188/2009 позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/17-46/643-55 від 10.06.2008р. задоволено: стягнуто заборгованість у сумі 392 050,81 гривень та судовий збір у розмірі 1700,00 гривень і 250,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

У січні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому листі, зазначивши, що 18.12.2019р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» був укладений договір відступлення прав вимоги № 114/2-28, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав, а АТ «Оксі Банк» прийняв право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/17-46/643-55 від 10.06.2008р. Згідно з договором про відступлення прав вимоги № 114/2-28-1 від 18.12.2019р., укладеним між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» відповідно, АТ «Оксі Банк» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/17-46/643-55 від 10.06.2008р. Тому заявник просив суд замінити стягувача в особі АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на його правонаступника - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» у виконавчому листі № 2-3188/2009р.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» задоволено.

Замінено кредитора (стягувача) публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» () товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» () у виконавчому провадженні з виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2009 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитування.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про заміну сторони у виконавчому листі, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леліков С.О., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому листі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що постановою від 20.09.2010р. було відкрито виконавче провадження ВП 21432836 на виконання виконавчого листа № 2-3188/09, виданого 10.02.2010р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» заборгованості у розмірі 394 000,81 грн. При цьому автоматизована система виконавчих проваджень в розділі «Інформація про виконавче провадження» ВП 21432836 містить відомості про прийняте рішення щодо повернення вказаного виконавчого документа стягувачу, датоване 31.12.2012р. У відповіді за № 28347/26-40 від 12.07.2023р. на адвокатський запит Південне міжрегіональне управління Мін`юсту повідомило, з посиланням на відповідь Дніпровського ВДВС, що 31.12.2012р. державним виконавцем по ВП 21432836 було винесено постанову про повернення виконавчого листа № 2-3188, виданого 10.02.2010р., стягувачу в особі ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

У відповіді № 70751 від 21.08.2023р. на адвокатський запит Дніпровський ВДВС повідомив, що постанова про повернення виконавчого документа у ВП № 21432836 від 31.12.2012р. не була визнана судом незаконною та не скасована в установленому законом порядку. Також на адвокатські запити від Дніпровського ВДВС не було отримано відповідної постанови, а у відповіді за № 28347/26-40 від 12.07.2023р. на адвокатський запит Південне міжрегіональне управління Мін`юсту повідомило, що матеріали ВП 21432836 було знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, але, разом з тим, постанова про повернення виконавчого документа стягувану не міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

У відповіді за № 912/04-15 від 03.03.2023р. на адвокатський запит НАІС надало відповідь по вказаній ситуації та повідомило, що відсутність постанови в електронних базах є свідченням того, що державний виконавець, всупереч нормам законодавства, не роздрукував її, а тому, відповідно, і не направив сторонам виконавчого провадження, зокрема, стягувачу. У відповіді за № 70751 від 21.08.2023р. на адвокатський запит Дніпровський ВДВС зазначив, що не може повідомити причини нероздрукування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.12.2012р. у зв`язку зі звільненням державного виконавця, у якого на той час у провадженні перебувало ВП № 21432836. Вважає, що все вище зазначене вказує те, що фактично виконавче провадження ВП № 31432836 було завершено, а виконавчий лист повернуто стягувачу 31.12.2012р.

Під час розгляду відповідної заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі не була надана суду достовірна інформація щодо виконавчого провадження, у якому судом здійснювалася заміна стягувача. Крім того, строк для виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення від 16.11.20009р. по цивільній справі № 2-3188/09, станом на день подання заяви про заміну стягувача сплинули. Однак, за відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва. Проте суд цих об-

ставин взагалі не перевіряв.

Відзивів на апеляційну скаргу не надано, що не перешкоджає її апеляційному розгляду відповідно до приписів ч. 2 статті 360 ЦПК України.

В судові засідання апеляційного суду 20 грудня 2023 року та 24 січня 2024 року з`являвся лише представник апелянта ОСОБА_1 адвокат Леліков С.О., який підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники справи, будучи повідомлені про судові засідання через наявні електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС, не з`являлись, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Тому справу апеляційний розгляд відповідно до приписів ч. 2 статті 372 ЦПК України відбувся у їх відсутності.

Апеляційним судом для з`ясування наявності виконавчого провадження № 31432836 станом на момент звернення ТОВ «ФК «Профіт Капітал» з заявою про заміну сторони у виконавчому листі, наявності в ньому цього виконавчого листа було витребувано від Дніпровського ВДВС копії матеріалів виконавчого провадження, які були надані апеляційному суду. Також витребувано від НАІС інформацію щодо постанови від 21.12.2012р про повернення виконавчого документа стягувачу та її копію, на що отримано відповідь про відсутність цієї постанови у письмовому вигляді, аналогічну відповідям, наданим на адвокатський запит адвоката Лелікова С.О.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення адвоката Лелікова С.О., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, а також, вийшовши за межі апеляційної скарги відповідно до приписів ч. 4 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2009р. у справі № 2-3188/2009 позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/17-46/643-55 від 10.06.2008р. задоволено і стягнуто заборгованість у сумі 392 050,81 гривень та судовий збір у розмірі 1700,00 гривень і 250,00 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

18.12.2019р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» був укладений договір відступлення прав вимоги № 114/2-28, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав, а АТ «Оксі Банк» прийняв права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/17-46/643-55 від 10.06.2008р.

Надана суду копія договору про відступлення прав вимоги від 18.12.2019р. в пункті 1 містить посилання на те, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку права вимоги до позичальників, зазначених у додатку № 1 до договору.

Суд зазначив, що логічним підтвердженням передачі цього права є витяг з реєстру боржників, який є додатком до договору між акціонерним товариством «Оксі Банк» і товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», який містить посилання на позичальника ОСОБА_1 .

Судом констатовано, що внаслідок укладення зазначеного договору відбулася заміна кредитора, тобто після АТ «Оксі Банк», у формі публічного акціонерного товариства, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором № 014/17-46/643-55 від 10.06.2008р., позичальником у якому є ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву про заміну кредитора з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», суд з посиланням на вимоги статей 512 , 514 ЦК України, 442 ЦПК України та 15 Закону України «Про виконавче провадження», дійшов висновку, що ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» є правонаступником первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а тому наявні підстави для задоволення заяви та його заміни у виконавчому провадженні.

Колегія не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного цивільного процесуального законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала

участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Унаслідок такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

На підставі статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, на стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц (провадження № 6110801св21), щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження за-

міна відповідної сторони правонаступником є можливою.

З урахуванням вищенаведених правових висновків Великої Палати Верховного Суду, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Але єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 442 ЦПК України.

Беручи до уваги приписи статті 442 ЦПК України та вище наведені правові висновки Верховного Суду, колегія наголошує, що, вирішуючи питання про заміну кредитора в порядку статті 442 ЦПК України, суд має дослідити не лише сам факт наявності відступлення прав кредитором іншому кредитору, а й інші обставини, зокрема, чи мається відкрите виконавче провадження, де знаходиться оригінал виконавчого листа, чи не пропущено строк пред`явлення виконачого листа до виконання, чи не завершено виконавче провадження тощо.

У заяві про заміну сторони у виконавчому листі ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вказувало, що станом на 28.12.2020р. немає відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2009 року по справі № 2-3188/2009 по боржнику ОСОБА_1 , що підтверджується відсутністю записів про відкрите виконавче провадження, що містяться в АСВП.

Проте в цій справі суд таких обставин не досліджував, а, вирішуючи заяву про заміну стягувача у виконавчому листі, здійснив заміну стягувача у виконавчому провадженні, не вмотивувавши таких своїх висновків.

Саме на такій неповноті дослідження вказаних обставин судом наголошує апелянт, зазначаючи, що дійсно ВП № 21432836 завершено шляхом повернення виконавчого листа стягувачу ще 31.12.2012р., матеріали цього виконавчого провадження знищені, але суд замінив сторону у цьому виконавчому провадженні, якого наразі не існує. Крім того, суд не досліджував, чи можливо взагалі пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання після спливу 10 років з дня завершення виконавче провадження, яке не може бути відновлено, оскільки постанова про повернення виконавчого листа не скасована, як це передбачено ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, попри відсутність доводу в апеляційній скарзі щодо неможливості замінити первісного кредитора правонаступником, який не укладав безпосередньо з первісним договору про відступлення прав вимоги, колегія вважає його вагомим та таким, що є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до приписів ч. 4 статті 367 ЦПК України виходить за межі апеляційної скарги та досліджує цю обставину в ході апеляційного розгляду справи.

У цій справі заміна кредитора за цивільно-правовими угодами відбулась двічі: 18.12.2019р. між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» був укладений договір відступлення прав вимоги № 114/2-28, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав, а АТ «Оксі Банк» прийняв право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/17-46/643-55 від 10.06.2008р.; згідно з договором про відступлення прав вимоги № 114/2-28-1 від 18.12.2019р., укладеним між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», АТ «Оксі Банк» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняло право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/17-46/643-55 від 10.06.2008р. Заявник просив суд замінити стягувача в особі АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» на його правонаступника - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРОФІТ КАПІТАЛ» у виконавчому листі № 2-3188/2009р.

В постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 вказано, що встановлення обставин, за яких правочин з відступлення права вимоги може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником.

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) дійшла висновку про те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безпере-шкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Тобто, задоволення заяви про заміну сторони правонаступником здійснюється судом відповідно до норм матеріального і процесуального права, які не передбачають право суду надавати на цій стадії оцінку оспорюваним правочинам, що буде порушувати презумпціюїх правомірності (стаття 204 ЦК України).

Касаційний суд виснував, що у розглядуваній справі її матеріали не містять відомостей про наявність судових рішень про визнання недійсним договору фактору та двох договорів відступлення права вимоги. При цьому вибуття первісного кредитора не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, тоді як новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Але таке питання має бути вирішено у відповідному правовому полі, на що вказував Верховний Суд у своїй постанові від 01 вересня 2021 року у справі № 2-27392св18, зазначивши наступне: уступка права вимоги, відповідно до якої цедент передає, а цесіонарій приймає на себе право вимоги боргу першого та стає кредитором за зобов`язанням, може ґрунтуватись лише на реальних правовідносинах і лише між учасниками цивільно-правової угоди і не можуть торкатись правопопередників цедента, від якої той набув прав за дійсним правочином. Отже, заявник не може витребувати від банку право вимоги за кредитним договором з фізичною особою, оскільки останнім, кому це право належить, було ТОВ «ФК «Форінт», яке і повинно було бути учасником цієї справи, але заявником не залучено.

У справах з такого процесуального питання, які вже переглядались касаційним судом (постанови ВС: від 04.07.2022р. у справі № 480/1397/15-ц, від 01.09.2021 у справі № 2-102/2011), висловлено відповідну вище наведену правову позицію, яка спростовує можливість здійсненні заміни первісного стягувача одразу на третього, без залучення, зокрема, передостаннього, за договором з яким заявник і вважає себе таким, що набув права вимоги до боржника.

Отже, оскаржуване судове рішення суду першої інстанції не відповідає критерію обґрунтованості судового рішення, а тому відповідно до приписів чч. 1, 4 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню.

Колегія констатує, що останнім, кому належало право вимоги за кредитним договором з боржником ОСОБА_1 у ланцюгу правовідносин правонаступництва, до відступлення цього права заявнику, є АТ «Оксі Банк», а тому це товариства мало бути залучено до участі у справі.

Відтак, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, колегія позбавлена можливості усунути неповноту у встановленні інших необхідних для розгляду питання заміни кредитора обставин, оскільки у такому складі учасників це є процесуальним порушенням, на чому наголошено у вказаних правових позиціях ВС. Тому у такому разі слід відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Профіт Капітал» про заміну сторони у виконавчому листі після вибуття самого первісного кредитора в особі АТ «Райффайзен Банк Аваль», з яким заявник відповідної угоди не укладав.

Оскільки за наслідками апеляційного розладу судове рішення прийнято на користь апелянта ОСОБА_1 , то з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на його користь слід стягнути понесені судові витрати, якими є судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Леліков Сергій Олегович, задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року про заміну сторони у виконавчому листі у цій справі скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» про заміну стягувача на правонаступника в особі ТОВ «ФК «ПрофітКапітал» у виконавчому листі № 2-3188/2009 від 10.02.2010р., виданому Ленінським районним судом м. Запоріжжя, відмовити.

Стягнути з ТОВ «ФК «Профіт Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 січня 2024 року.

Головуючий: С. В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова