ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 707/1251/23
Провадження № 22-ц/821/80/24
категорія: 310000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря - Ярошенка Б. М.,

учасники справи:

позивач - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Білозірської сільської ради,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Білозірської сільської ради на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Білозірської сільської ради до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, у складі головуючого судді Бароніна Д. Б., повний текст рішення складено 05 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2023 року Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Білозірської сільської ради звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 , є одинокою матір`ю, яка має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що матір дитини покладені на неї обов`язки щодо виховання та утримання дитини не виконувала через перебування в пригніченому стані, який несе загрозу життю та здоров`ю дитини.

18.04.2023 о 4.13 год. до начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради в телефонному режимі надійшло повідомлення від ювенальної превенції про зникнення малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вітчим ОСОБА_3 звернувся на 102 з повідомленням, що зникла дитина.

Під час здійснення оперативних заходів представниками поліції, дитина була знайдена у помешканні батьків.

18.04.2023 о 05.58 год. знову надійшов телефонний дзвінок від інспектора ювенальної превенції про те, що дитина знайшлася. Дитина перебувала у будинку, спала, але неадекватний стан батьків ніс загрозу життю та здоров`ю дитини, у зв`язку з чим комісією було прийнято рішення, здійснити виїзд в родину, та особисто оцінити ситуацію.

За результатами виїзду комісії до місця проживання дитини було встановлено наявність загрози життю та здоров`ю дитини, неадекватний стан дорослих членів родини, занедбаний стан дитини та антисанітарію у будинку, в результаті чого, діючи в інтересах дитини, комісією було прийнято рішення щодо доцільності негайного відібрання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 та доцільності влаштування малолітньої дитини в родину патронатного вихователя терміном на 3 місяці, про що було винесено відповідний наказ.

Також наказом Служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області прийнято рішення від 18.04.2023 № 24 взято ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із загрозою для життя, здоров`я дитини та негайним відібранням у матері.

Рішенням виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області прийнято рішення від 18.04.2023 № 67 про відібрання без позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини.

Посилаючись на інтереси дитини та те що, мати дитини ОСОБА_1 неспроможна належно виконувати свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини ОСОБА_2 , просить: відібрати у ОСОБА_1 її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав та стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його особистий рахунок, у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку на його утримання до досягнення повноліття.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що згідно з інформацією щодо соціального супроводу сім`ї ОСОБА_1 , думки малолітнього ОСОБА_2 , відсутності достатніх доказів небезпеки для життя, здоров`я чи морального виховання дитини станом на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для ухвалення рішення про відібрання дитини від матері. Ненадійність ситуації, яка склалася у сім`ї ОСОБА_1 , на думку суду, можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням соціального консультування та супроводження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білозірської сільської ради, вважаючи оскаржуване рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та за обставин, які суд визнав достовірними, хоча при розгляді даної справи були подані вичерпні та неспростовні докази, які підлягали вирішенню з урахуванням обставин спору, просив рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05.10.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не повністю досліджені обставини справи, зокрема в рішенні зазначені відомості нібито малолітній ОСОБА_4 дуже хоче повернутись додому, насправді дитина не мала бажання повертатись додому, повернутись він хотів до мами, а не до вітчима ОСОБА_3 , якого дитина відверто боялася.

Зазначає, що встановивши факт насильства над матір`ю, суд не звернув уваги, не дослідив та не дав належну оцінку доказам, не дав належну оцінку свідченням, які підтверджують факт насильства не лише над матір`ю, а і над дитиною.

Вказує на те, що 30.10.2023 Служба у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради, як законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , володіючи інформацією, що вказує на безпосередню загрозу життю чи здоров`ю дитини, у разі повернення до біологічної родини, звернулася до Черкаської окружної прокуратури, з клопотанням про надання дозволу на використання відомостей досудового розслідування № 0002978.

Вважає за необхідне врахування відомостей про ймовірне вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 152, ст. 126-1, ч. 2 ст. 156 КК України.

Перераховані злочини вказують на ймовірне жорстоке поводження з дитиною, тому відібрання дитини без позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини.

05 грудня 2023 року від ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу в якому просила суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Вважає, що Черкаський районний суд повністю з`ясував обставини, що мають значення для справи та врахував думку дитини, яка в судовому засіданні зазначила, що хоче додому до батьків.

Зазначає, що доводи позивача про домагання відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є наклепом та не відповідають дійсності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 24.11.2012 Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 24.11.2012 складено відповідний актовий запис № 12571. Батьком записаний ОСОБА_5 , матір`ю ОСОБА_6 (т.1 а.с. 8).

Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 6 від 25.04.2023 відомості про батька ОСОБА_2 записані відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (т. 1 а.с. 118-119).

Відповідно до копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 30.05.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 30.05.2014, про що складено відповідний актовий запис № 128. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_7 , дружини ОСОБА_7 (т.1 а.с. 153).

З копії акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , затвердженого 18.04.2023 начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради Н. О. Лютою, вбачається, що у будинку антисанітарія, неприємний запах, скрізь брудно, немитий посуд. У приміщенні відсутні умови для розвитку та проживання дитини. За результатами бесіди і ставлення членів сім`ї було встановлено, що останні неадекватно себе поводили, агресивно налаштовані. Дитина виявляє страх, коли бачить ОСОБА_3 (т.1 а.с. 14-15).

Відповідно до акту вилучення дитини, затвердженого 18.04.2023 сільським головою Білозірської сільської ради В. Міциком, вилучено малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я, а саме: неадекватною поведінкою матері та її чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 9).

За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , комісією у складі: сільського голови Міцука В. П., першого заступника сільського голови Пишного М. П., начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради Лютої Н. О., головного лікаря КНП «Центр ПМСД» ОСОБА_8 18.04.2023 рівень безпеки дитини оцінено як дуже небезпечний. Інформація про роботу, яку необхідно провести для забезпечення соціального захисту дитини: забезпечити дитині безпечність, можливе влаштування дитини до патронатної родини, забезпечити потребу дитини у харчуванні, гігієні та одязі (т.1 а.с. 16-24).

Відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 24 від 18.04.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку із загрозою для життя, здоров`я та негайним відібранням у матері (т.1 а.с. 12).

Рішенням виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 67 від 18.04.2023 відібрано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 68 від 18.04.2023 влаштовано малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_9 терміном на три місяці (т.1 а.с. 10).

Згідно з наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 25 від 18.04.2023 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до родини патронатного вихователя ОСОБА_9 терміном на 3 місяці (т.1 а.с. 11).

Відповідно до висновку Виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 783/14-03 від 12.05.2023, вказаний орган вважає за необхідне негайно відібрати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та влаштувати ОСОБА_2 в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_9 терміном на три місяці (т.1 а.с. 25-28).

Згідно з копіями актів оцінки потреб сім`ї/особи та висновками оцінки потреб сім`ї від 20.08.2020, 23.02.2021,17.09.2021, 24.04.2023 складених фахівцем відповідальним за проведення оцінки потреб КЗ «Центру надання соціальних послуг» Білозірської сільської ради, за результатами оцінювання потреб з`ясовано, що основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є інвалідність дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутність відповідних спеціалістів для роботи з дитиною, потреба навчання в спеціалізованій школі. Дитина має окреме ліжко, достатньо одягу та речей першої необхідності. Батьки мають підтримку бабусі, зорієнтовані на вирішення усіх проблем та задоволення потреб (т.1 а.с. 58-63, 92-106).

Із психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_2 , 2012 року народження, виданої КЗ «Спеціалізована школа Черкаської обласної ради», вбачається, що ОСОБА_10 , 2012 року народження, направлений в спеціальний заклад освіти згідно висновку ІРЦ про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини та навчається за типовою освітньою програмою початкової освіти спеціальних закладів загальної середньої освіти для учнів з порушеннями інтелектуального розвитку. Освітня діяльність викликає труднощі, пасивний і неуважний на уроках. Сенсорні еталони сформовані частково, не може виконувати такі розумові операції як аналіз, синтез, порівняння і узагальнення. Спостерігається системне недорозвинення мовлення II рівня, стерта дизартрія. Мовленнєвий розвиток не відповідає віку. Спостерігається недосконалість загальної та дрібної моторики, не сформованість навичок графічної діяльності. У побуті має елементарні навички, здатний себе обслуговувати. Проявляє любов до рідних та близьких. Батьки постійно цікавляться навчанням сина, перебувають в тісній співпраці з учителем. Під час дистанційного навчання завжди виходять на зв`язок під час уроків та допомагають синові виконувати домашні завдання, своєчасно звітуючи виконання. Під час очного навчання мама завжди вчасно привозила ОСОБА_4 до школи, цікавилася його досягненнями. Батьки створюють належні умови для навчання та розвитку дитини та забезпечують його матеріально (т.1 а.с. 55).

Згідно з висновком про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку ОСОБА_2 від 08.05.2023, педагогічними працівниками інклюзивно-ресурсного центру було визначено особливі освітні потреби дитини та визначено, що ОСОБА_2 має інтелектуальні труднощі - 3 рівень, функціональні (мовленеві) - 2 рівень, навчальні труднощі - 3 рівень, фізичні труднощі - 1 рівень, соціадаптивні труднощі - 2 рівень, та надані відповідні рекомендації щодо освітньої програми ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 64-68).

Відповідно до копії епікризу з медичної картки стаціонарного хворого № 3637 КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» від 07.07.2021, ОСОБА_2 , 2012 року народження встановлено основний клінічний діагноз - легка розумова відсталість, системне недорозвинення мовлення ІІ рівня. У епікризі надано рекомендації щодо нагляду дитячого психіатра та довготривалої психологічної корекції (т.1 а.с. 56).

Згідно з листом КЗ «Центр надання соціальних послуг Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області» № 66/01-10 від 12.05.2023, за рішенням відділу соціального захисту населення виконавчого комітету Білозірської сільської ради від 02.05.2023 № 15, з урахуванням оцінювання потреб у соціальних послугах, сім`я ОСОБА_1 із 03.05.2023 отримує послугу соціального супроводу. Сім`я ОСОБА_1 , усвідомлює наявність проблем, вважають за необхідне їх вирішувати та охоче йдуть на співпрацю. Мати дитини, ОСОБА_1 , сумлінно відвідує консультації психолога для підвищення особистісних ресурсів життєздатності. ОСОБА_1 знаходиться в тяжкому психоемоційному стані. Вона стурбована ситуацією, що склалася, має підвищену тривожність за психічне здоров`я дитини. В період із 03.05.2023 по 12.05.2023 сім`я ОСОБА_7 , зарекомендували себе як батьки, які щиро хвилюються за дитину та роблять все можливе для її повернення в родину. За цей проміжок часу в будинку покращено житлово-побутові умови, проведено косметичний ремонт, зокрема створено індивідуальне місце дитини для навчання та особистого простору (за рекомендаціями Комісії з питань захисту прав дітей) (т.1 а.с. 197).

Рішенням виконавчого комітету Білозірської сільської ради № 129 від 07.07.2023, вирішено з 18.07.2023 продовжити термін перебування малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в родині патронатного вихователя ОСОБА_9 до ухвалення судового рішення по справі № 707/1251/23 (т. 2 а.с. 35).

Згідно з листом КЗ «Центр надання соціальних послуг Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області» № 107/01-10 від 19.07.2023, під час зустрічей з дитиною ОСОБА_1 проявляє ознаки емоційно доступної матері, засмучена вимушеною розлукою із сином та непокоїться за емоційний стан дитини, забезпечення його базових потреб.

Із моменту вилучення дитини з сім`ї, з ОСОБА_1 регулярно проводяться профілактичні консультації, надається педагогічна та психологічна допомога, на яких вона відповідально та дисципліновано ставиться до порад фахівця.

ОСОБА_1 має стійке бажання знайти вихід з положення, що склалося, подолати проблеми та полегшити емоційний стан дитини під час розлуки та після повернення. ЇЇ мета відповідальне виконання батьківських обов`язків, підвищення культурного рівня, розвиток розумових здібностей, моральних якостей дитини. Забезпечення матеріальних потреб, оздоровлення, навчання та соціалізація дитини відповідно до вікових норм (т. 2 а.с. 40-41).

Відповідно до листа КЗ «Центр надання соціальних послуг Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області» № 127/01-10 від 13.09.2023, сім`я ОСОБА_1 , усвідомлює наявність проблем, вважають за необхідне їх вирішувати та охоче ідуть на співпрацю. За період роботи з родиною, зарекомендували себе як батьки, які щиро хвилюються за дитину та роблять все можливе для її повернення в родину.

Мати дитини, ОСОБА_1 , сумлінно відвідує консультації психолога для підвищення особистісних ресурсів життєздатності. Зазначено, що за цей проміжок часу в будинку покращено житлово-побутові умови, проведено косметичний ремонт, зокрема створила індивідуальне місце дитини для навчання та особистого простору (т. 2 а.с. 153-155).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї; ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»).

У ч. 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Положення вказаної Конвенції, узгоджуються з нормами законів України.

Згідно з ч. ч. 1 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. п. 2 5 ч. 1 ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (п. 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України).

Звертаючись в суд з позовом, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Білозірської сільської ради посилався на наявність загрози життю і здоров`ю дитини, неадекватний стан дорослих членів родини, а в апеляційній скарзі також послався на вчинення насильства відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається, що з 18.04.2023, з часу відбирання ОСОБА_2 у матері, відбулися значні зміни, а саме ОСОБА_1 регулярно проводяться профілактичні консультації, їй надається педагогічна та психологічна допомога, на яких вона відповідально та дисципліновано ставиться до порад фахівця.

Із листів КЗ «Центр надання соціальних послуг Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області» вбачається, що ОСОБА_1 має стійке бажання знайти вихід з положення, що склалося, подолати проблеми та полегшити емоційний стан дитини під час розлуки та після повернення. ЇЇ мета відповідальне виконання батьківських обов`язків, підвищення культурного рівня, розвиток розумових здібностей, моральних якостей дитини. Забезпечення матеріальних потреб, оздоровлення, навчання та соціалізація дитини відповідно до вікових норм.

Сім`я ОСОБА_1 , усвідомлює наявність проблем, вважають за необхідне їх вирішувати та охоче ідуть на співпрацю. За період роботи з родиною, зарекомендували себе як батьки, які щиро хвилюються за дитину та роблять все можливе для її повернення в родину.

Крім того, зазначено, що за цей проміжок часу в будинку покращено житлово-побутові умови, проведено косметичний ремонт, зокрема створила індивідуальне місце дитини для навчання та особистого простору.

У ході розгляду справи, колегія суддів не встановила з боку ОСОБА_1 ознак байдужості до долі ОСОБА_2 та навпаки встановила ознаки хвилювань за нього, не дивлячись на те, що його від неї відібрано, вона бажає його повернути та створити необхідні соціально-побутові умови проживання.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_2 є особливою дитиною, йому діагностовано хронічне психічне захворювання та потребує постійної медичної та психологічної допомоги. Для нього є важливою емоційна підтримка мами.

В матеріалах справи містяться численні медичні документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 на регулярній основі організовувала обстеження, лікування, спеціалізоване навчання ОСОБА_2 .

Апеляційний суд також враховує, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин щодо піклування над малолітнім, тому неповне з`ясування обставин справи, ненадання відповіді на усі доводи сторін, а тим паче відсутність мотивів відхилення наданих стороною відповідача доказів, є недопустимим порушенням норм процесуального права та суперечить інтересам дитини.

Крім того, колегія суддів наголошує, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Аналогічні положення закріплені у ст. 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифіковано Законом України № 69-V від 03 серпня 2006 року, під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою під час будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватися, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і гарантує, що інтереси дітей захищені. Належна увага повинна приділятися поглядам та думці дитини згідно з її віком і зрілістю.

Закріплене вказаними вище міжнародними документами та актами внутрішнього законодавства України право дитини бути почутою передбачає, що думка дитини повинна враховуватися при вирішенні питань, які її безпосередньо стосуються. Така думка не є абсолютною для суду у випадку, якщо вона не відповідає та не захищає права та інтереси дитини, передбачені Конвенцією.

Суд першої інстанції заслухав думку ОСОБА_2 , якому на час розгляду справи в суді першої інстанції виповнилося 10 років, який висловив бажання повернутись в родину ОСОБА_7 .

Щодо доводів скаржника відносно наявності кримінальної справи № 0002978 від 18.09.2023, за ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, слід зазначити, що подання заяви до поліції про вчинення кримінального правопорушення не є достатнім доказом вчинення неправомірних дій, про які стверджується у заяві.

Будь-яких даних щодо досудового розслідування, наявності врученої підозри у вказаному кримінальному провадженні, тощо матеріали справи не містять та не надано сторонами в процесі розгляду справи.

Крім того, звертаючись в суд з даним позовом, Орган опіки не посилався, як на підставу позову вчинення відносно ОСОБА_2 насильства. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що малолітній ОСОБА_2 є особою, яка зазнала насильства чи загрози вчинення такого зі сторони ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Білозірської сільської ради слід залишити без задоволення, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Білозірської сільської ради залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 січня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко