справа № 619/1671/24
провадження № 2-о/619/69/24
РІШЕННЯ

іменем України

01 квітня 2024 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді - Остропілець Є.Р.

за участю секретаря судового засідання - Носачової І.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області «Про встановлення факту проживання однією сім`єю», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Дергачівська міська військова адміністрація Харківського району Харківської області звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування позову позивачка ОСОБА_1 зазначила, що в травні 2009 року, вона познайомилася з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На той період часу ОСОБА_3 , вкрай потребував сторонньої допомоги, тому виходячи з чисто людяних відносин, та враховуючи, що йому потрібно було оформлювати документи - цивільний паспорт, військовий квиток, для працевлаштування, вона допомагала вирішувати певні питання. За час їх спілкування та в процесі вирішення його питань, стосунки між ними переросли до більш тісних, вона почала відчувати до нього приязнь та симпатію.

У 2010 року між позивачкою та ОСОБА_3 виникли близькі стосунки, в період з моменту знайомства до березня 2010 року вони зустрічалися з метою створення сім`ї. В подальшому вони стали проживати однією родиною. Починаючи з березня 2010 року ОСОБА_1 стала постійно мешкати із ОСОБА_3 , разом почали проживати у неї вдома, в будинку АДРЕСА_1 .

На цьому наполягав ОСОБА_3 який також наполягав на створенні ними власної родини та реєстрації шлюбу.

ОСОБА_3 познайомився з всіма її близькими та рідними. На той час у них було багато спільних друзів та знайомих, з якими вони разом відпочивали та проводили час. Всі оточуючі, в тому числі рідні, друзі, знайомі, сприймали їх як чоловіка та жінку, всюди запрошували їх разом. Намір ОСОБА_3 одружитися з позивачкою був добре всім відомий, позивачка довіряла йому та не мала жодного сумніву в дійсності його намірів.

В травні 2012 року ОСОБА_1 завагітніла від ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народила доньку - ОСОБА_4 .

22 лютого 2013 року позивачка зареєструвала народження доньки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис від № 30. Її ім`я та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за її вказівкою. Таким чином, у актовому записі народження батьком записаний її батько, та дідусь ОСОБА_4 . Фактично ж її батьком був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свідоцтві про народження дитини від 22.02.2013 року, Серія НОМЕР_1 , її батьком вказано - ОСОБА_6 , а матір`ю - ОСОБА_1 . Оскільки з біологічним батьком дитини позивачка не перебували в зареєстрованому шлюбі, прізвище дитини записано за прізвищем матері « ОСОБА_4 », а по батькові вчинено запис « ОСОБА_4 » відповідно до ім`я батька позивачки.

Відповідач по справі - є рідним сином ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 загинув виконуючи свій обов`язок по захисту держави - Україна, виконуючи свій обов`язок перед дитиною, а саме щоб донька знала що її батько справжній Герой України, позивачка звернулась до Котелевського районного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту батьківства.

22 серпня 2022 року Котелевським районним судом Полтавської області в складі головуючого судді Мальцева С.О. було винесено рішення по цивільній справі №535/405/22 за заявою ОСОБА_1 - про встановлення факту батьківства. Вказаним рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року встановлений факт батьківства, а саме що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополь, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року набрало законної сили.

ОСОБА_1 просить суд, встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Сімферополь, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 04 березня 2010 року по 28.04.2022 року.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила вимоги, викладені в заяві, задовольнити, а справу розглянути за їх відсутності.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить слухати справу у його відсутність.

У судове засідання представник Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В травні 2009 року, ОСОБА_1 вона познайомилася з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Починаючи з березня 2010 року, заявник по справі ОСОБА_1 , стала проживати однією родиною у неї вдома в будинку АДРЕСА_1 .

В травні 2012 року заявник завагітніла від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народила доньку - ОСОБА_4 .

22 лютого 2013 року ОСОБА_1 зареєструвала народження доньки у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис від № 30. Її ім`я та по батькові у Книзі реєстрації народжень було записано відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України за її вказівкою. Таким чином, у актовому записі народження батьком записаний батько ОСОБА_1 - дідусь ОСОБА_4 . Фактично ж її батьком був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свідоцтві про народження дитини від 22.02.2013 року, серія НОМЕР_1 , її батьком вказано - ОСОБА_6 , а матір`ю - ОСОБА_1 . Оскільки з біологічним батьком дитини вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, її прізвище записано за прізвищем матері « ОСОБА_4 », а по батькові вчинено запис « ОСОБА_4 » відповідно до ім`я батька заявника.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 загинув виконуючи свій обов`язок по захисту держави - Україна.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 .

Відповідно рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року було встановлено факт батьківства, а саме що ОСОБА_3 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язано відділ ДРАЦС по Харківському району Східного міжрегіонального управління юстиції, внести зміни до актового запису №30 від 22 лютого 2013 року, який складено відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області, на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: в графу прізвище змінити з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_12 »; в графу ім`я - « ОСОБА_4 » - залишити без змін; в графу по батькові змінити з « ОСОБА_4 » на « ІНФОРМАЦІЯ_12 »; в графу батько змінити відомості про батька, вказавши замість « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно Серія НОМЕР_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками дитини записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно акту, засвідченого підписом депутата Дергачівської міської ради Стрілець В.П. від 17.10.2023 року громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживав разом з цивільною дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 04 березня 2010 року у будинку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . однією сім`єю та вели спільне господарство, ремонтували будинок.

Також в судове засідання було надано пояснення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які підтвердили факт вищевказаних обставин.

Згідно із ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення ч.1 ст. 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення чинного законодавства.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Надані заявником докази є належними та допустимими, з точки зору закону, її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними послуг та ведення спільного господарства.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідно для підтвердження свого права на спірне майно.

Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Таким чином, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку із чим суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з померлим ОСОБА_3 , їхнім взаєминам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 76-79, 247, 293, 294, 315, 258-260, 263-265, 293-294 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 21, 27, 36 Сімейного Кодексу України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з липня 2016 року по 13.02.2023 р. за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є. Р. Остропілець