Справа № 489/5038/23
Провадження № 2/489/187/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Костюченка Г. С.,

за участі секретаря судового засідання Савкової К.А.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про визнання незаконними наказів, стягнення належної суми як звільненому працівникові, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку

встановив

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про стягнення належної суми як звільненому працівникові, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку.

В подальшому позивач двічі змінював позовні вимоги (предмет позову), які були прийняті судом. Остаточно просив суд визнати незаконними накази АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» від 24.08.2023 року № 1140-ос про перерахунок віхідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток згідно наказу про звільнення ОСОБА_3 № 1073-ос від 14.08.2023 року та наказ від 12.09.2023 року № 1221- ос про скасування наказу № 653-ос від 17.05.2023 року «Про виплату премій» зокрема в частині,яка стосується ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача належні суми як звільненому працівникові у сумі 1765174 грн.30 коп., яка обраховано з урахуванням утриманих податків і зборів; стягнути середній заробіток за весь час затримки розрахунку виходячи з 23020 грн. 74 коп. середньоденної заробітної плати.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати ( в тому числі витрати на професійну правничу допомогу) по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до рішення Наглядової ради АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», яке оформлене п.2 протоколу №25/05-2022 від 25.05.2022, ОСОБА_3 з 01.07.2022 було обрано до складу Правління Товариства на посаду Директора з безпеки. Пунктом 4 Протоколу від 25.05.2022 було затверджено умови контрактів, укладених з членами Правління Товариства. 24.06.2022 між ОСОБА_3 та Товариством було укладено Контракт із додатком до нього, на підставі якого між позивачем та відповідачем виникли трудові правовідносини (строковий трудовий договір). Контрактом були обумовлені суттєві умови трудової угоди: строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення та організації праці, умови розірвання договору, в тому числі дострокового. Наказом Товариства №1073-ос від 14.08.2023 на підставі рішення Наглядової ради Товариства, яке оформлене протоколом, ОСОБА_3 14.08.2023 звільнено з Товариства за п.5 ст. 41 Кодексу законів про працю України, тобто розірвано трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку припинення повноважень посадових осіб (п.1 наказу). Пунктом 2 вказаного наказу передбачено нарахування та виплата позивачу вихідної допомоги у розмірі 6 середньомісячних заробітних плат відповідно до ст. 44 КЗпП України, а п.3 наказу передбачено нарахування та виплата ОСОБА_3 компенсації невикористаної відпустки за 74 календарних днів.

Позивач вказує на те, що на час звільнення йому нараховано до виплати 3645091,60 грн. із яких: 2986751,19 грн. - вихідної допомоги; 531405,84 грн. - компенсації за невикористану відпустку; 3780,45 грн. додаткове благо (підзвіт); 38632,48 грн. - окладу; 68124,39 грн. - оплати по середньому заробітку; 16397,25 грн. оплата лікарняних листків. З урахуванням 720954,94 грн. утримань та 129914,49 грн. виплат, борг відповідача на кінець розрахункового періоду склав 2821580,56 грн. В день звільнення розрахунок не проведено, а 30.08.2023 заборгованість погашена лише частково та виплачено 1056406,26 грн. На теперішній час всі належні позивачу суми вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку, нарахованої, але невиплаченої заробітної плати не виплачені.

ОСОБА_3 зазначає, що після звільнення його з роботи, відповідач не провівши розрахунку, зменшив належні до виплати суми. Це відбулося за рахунок зменшення розміру вихідної допомоги та компенсації відпустки відповідно з 2986751,19 грн. до 983639,19 грн. та з 531405,84 грн. до 339369,18 грн. внаслідок того, що Товариством із розрахунків середнього заробітку була виключена премія, яка виплачена позивачу під час роботи. Представником відповідача надано копію наказу АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №1140-ос від 24.08.2023 про перерахунок вихідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток згідно наказу про звільнення ОСОБА_3 №1073-ос від 14.08.2023. В наказі зазначено обов`язок головного бухгалтера Товариства здійснити позивачу перерахунок вихідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток із посиланням на протокол засідання Наглядової ради АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №3/23 від 21.08.2023. В наказі АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №1221-ос від 12.09.2023, виданому після зменшення належної позивачу до виплати суми за наказом №1140-ос, йдеться про скасування наказу №653-ос від 17.05.2023 «Про виплату премій». Відповідач вважає можливим зменшити належну позивачу допомогу та компенсацію відпусток внаслідок того, що рішення Наглядової ради від 12.05.2023 №12/05-2023 про виплату вказаної премії ніби не набуло чинності та було скасовано рішенням тієї ж Наглядової ради Товариства від 21.08.2023 №3/23. Проте, вказані відповідачем обставини не надають йому право на зменшення належних до виплат ОСОБА_3 при звільненні сум.

На підставі вимог законодавства, положень контракту та відповідно до наказу Товариства №653-ос від 17.05.2023 «Про нарахування та виплату премії», під час роботи позивачем отримано премію за 4 місяці 2023 року в розмірі 1242240,00 грн. Вказана оподаткована сума включається в структуру заробітної плати, та при звільненні позивача обґрунтовано первісно була врахована відповідачем при розрахунку середньої заробітної плати для виплати допомоги і компенсації невикористаної відпустки. Однак, відповідачем своєчасно розрахунок при звільненні з позивачем не проведено, а при частковому розрахунку 30.08.2023 його сума безпідставно зменшена. Представник відповідача не надав належних, достовірних та допустимих доказів відсутності підстав нарахування та виплати ОСОБА_3 премії (нараховувалась та виплачувалась за наказом АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №653-ос від 17.05.2023) та відповідно неможливості врахування її розміру. Не надано представником відповідача і доказів допущення арифметичних помилок під час обрахування належних звільненому працівнику сум. Також, не надано доказів щодо встановлення обставин протиправності прийнятих органом відповідача корпоративних рішень і недобросовісності з боку позивача. Гарантоване законодавством право позивача на отримання розрахунку в порядку та розмірах, визначених законом, не може бути скасованим, звуженим або зміненим вказаними відповідачем наказами, прийнятими з порушенням порядку, передбаченого законом.

Позивач просить визнати незаконними накази АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»: №1140-ос від 24.08.2023 про перерахунок вихідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток згідно наказу про звільнення ОСОБА_3 №1073-ос від 14.08.2023; №1221-ос від 12.09.2023 про скасування наказу №653-ос від 17.05.2023 «Про виплату премій», зокрема, в частині, яка стосується ОСОБА_3 . Крім того, позивач просить стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_3 : 1765174 грн. 30 коп. належні позивачу як звільненому працівникові сум (розраховані з відрахуванням утриманих податків і зборів); середній заробіток за весь час затримки розрахунку виходячи з 23020,74 грн. середньоденної заробітної плати; судові витрати у справі (в тому числі витрати на професійну правничу допомогу).

Від представника відповідача надійшов до суду відзив в якому зазначено, що до складу обрахунку суми виплат було включено премію в сумі 1242240,00 грн., виплачену позивачу 17.05.2023 згідно з наказом відповідача №653-ос від 17.05.2023 «Про нарахування та виплату премії», який було видано на підставі рішення Наглядової ради відповідача відповідно до Протоколу засідання Наглядової ради №12/05-2023 від 12.05.2023. При цьому, на момент виплати премії Товариство мало значний розмір заборгованості перед іншими юридичними особами (борг перед постачальниками природного газу станом на 01.05.2023 склав 1,964 млрд. грн., на 01.06.2023 1,944 млрд. грн.) та декларувало збиткову діяльність як за 2022 рік, так і за перші 4 місяці 2023 року. Крім того, протокол засідання Наглядової ради №12/05-2023 про виплату Голові та членам Правління Товариства премій (заохочення) за перші чотири місяці 2023 року роботи Товариства, не містить підстав нарахування та виплати Голові та членам Правління премій (заохочень) за результатами оцінки індивідуальних показників ефективності за перші 4 місяці 2023 року, не відображені будь-які показники підвищення кількісних та/або якісних показників їх роботи. Одночасно було встановлено факт наявності порушення норм ч.3 ст. 75 Закону України «Про акціонерні товариства». Рішення Наглядової ради Товариства, оформлене протоколом №12/05-2023 від 12.05.2023 про виплату Голові та членам правління Товариства премії, набрало 2 з необхідних мінімальних 3 голосів воно не є прийнятим, а тому його виконання шляхом видання відповідного наказу та виплати грошових коштів є неправомірним. З урахуванням зазначеного, Наглядовою радою відповідача було прийняте одноголосне рішення скасувати рішення Наглядової ради Товариства від 12.05.2023, оформленого протоколом №12/05-2023. Це рішення Наглядової ради оформлено протоколом №3/23 від 21.08.2023.

Представник відповідача зазначає, що системний аналіз норм Статуту та Положення про Наглядову раду визначають обов`язковість передачі оригіналу протоколу засідання Наглядової ради у 5-ти денний строк до АТ «Миколаївгаз» з метою виконання та подальшого зберігання. Виключно за умови отримання оригіналу протоколу засідання загальних зборів Наглядової ради можливе оформлення виписок (витягів) з нього та виконання зазначених у ньому рішень. Оригінал протоколу засідання Наглядової ради АТ «Миколаївгаз» №12/05-023 від 12.05.2023 разом з бюлетенями членів Наглядової ради не надходив на адресу АТ «Миколаївгаз» (у тому числі даний документ відсутній у вхідній кореспонденції Товариства», що є порушенням вимог п. 10.4.9 Статуту, п.п. 8.10, 8.29 розд. 8 Положення про Наглядову раду. З невідомих причин замість бюлетеня заочного голосування члена Наглядової ради Товариства Іана Бьорда представника акціонера ПЕНЕРО ІНВЕСТМЕНТС ЛІМІТЕД щодо питання виплати премії (заохочення) Голові та членам Правління Товариства, відповідачем отримано бюлетень заочного голосування від 22.03.2022 з питання надання згоди на укладання додаткової угоди до договору купівлі-продажу природного газу. Враховуючи наведені обставини, приймаючи до уваги неправомірність та безпідставність виплати премії позивачу в травні 2023 року, 24.08.2023 відповідачем було прийнято наказ №1140-ос про перерахунок вихідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток згідно наказу про звільнення ОСОБА_3 №1073-ос від 14.08.2023. На виконання цього наказу бухгалтерією Товариства було здійснено перерахунок суми вихідної допомоги з 2986751,19 грн. до 983639,19 грн. та суми компенсації відпустки з 531405,84 грн. до 339369,18 грн. Відповідно, загальна сума нарахування при звільненні позивача зменшена до 1449942,94 грн. З урахуванням сплачених сум податків в розмірі 290980,58 грн., а також сплаченого авансу в сумі 89356,32 грн., остаточна сума розрахунку при звільненні позивача склала 1056406,26 грн. (1449942,94 грн. 290980,58 грн. 13199,78 грн. - 89356,32 грн.). Листом №54001.5-СЛ-16275-0823 від 30.08.2023 на адресу позивача відповідачем було направлено розрахунковий листок та в той же день згідно з платіжною інструкцією №913 проведено повний розрахунок з позивачем та перераховано 1056406,26 грн.

Крім того, представник відповідача вказує на те, що додатковим аргументом наведеної позиції щодо перевищення повноважень членами Наглядової ради у питанні виплати позивачу значної одноразової грошової виплати є п. 10.2.2.23 Статуту, відповідно до якого Наглядова рада повинна була затвердити положення про винагороду членів Правління, вимоги до якого встановлюються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Так як Наглядова рада такого положення не ухвалила, вимоги до положення про винагороду та звіту про винагороду членів наглядової ради та виконавчого органу акціонерного товариства, затверджені рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 25 вересня 2018 року № 659, не врахувала, а сама себе наділила повноваженнями вирішувати питання щодо можливості сплати позивачу інших місячних премій (заохочень) шляхом погодження відповідної умови контракту позивача, то в такий спосіб вона порушила обов`язок органу, який відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень, як визначено ч. 3 ст. 92 Цивільного кодексу України. Наведене також свідчить про те, що нарахування та виплата одноразової суми коштів під назвою «премія» на користь позивача за рішенням Наглядової ради також вчинено з перевищенням повноважень. Рішення Наглядової ради Товариства №12/05-2023 від 12.05.2023 Загальними зборами Товариства не схвалювалось. З урахуванням того, що не всі види премій (заохочень) повинні враховуватися під час визначення розміру середньої зарплати відповідач не брав до уваги одноразову суму коштів у вигляді премії, яка без аргументування причин була нарахована та виплачена позивачу у травні 2023 року.

Також, у відзиві зазначено, що до розрахунку середньомісячного заробітку включаються систематичні виплати виробничого характеру, які пов`язані з виконання трудової функції працівника. А такі позивачу не нараховувались і не могли бути нараховані з огляду на те, що всі матеріальні заохочення, що відображають характер та інтенсивність роботи позивача, вже враховані в розмір його посадового окладу і в подальшому не можуть бути додатково нараховані (виплачені) (п. 2 Додатку до Контракту). Наведене свідчить що працівники, умови оплати праці та преміювання яких визначені окремими трудовими договорами (контрактами), можуть претендувати лише на одноразові виплати премій (заохочення), адже систематичні заохочувальні виплати для них уже враховано у розмірі посадового окладу, а спеціальні положення про умови їхнього преміювання у Товаристві не ухвалені, але Наглядова рада зобов`язана була це зробити. В протоколі засідання Наглядової ради Товариства від 12.05.2023 №12/05-2023 про виплату Голові та членам Правління Товариства премій (заохочення) за перші чотири місяці 2023 року роботи Товариства, не міститься жодних посилань на підстави нарахування та виплати Голові та членам Правління премій (заохочень), а результати оцінки індивідуальних показників ефективності за перші 4 місяці 2023 року не проводились. Зрештою, як і не відображені будь-які показники підвищення кількісних та/або якісних показників їх роботи, що прямо суперечить Положенню про оплату праці персоналу Товариства та Контракту із позивачем. Наведене обґрунтування свідчить про те, що премія, яка була виплачена за перші 4 місяці 2023 року, зокрема в тому числі і Директору з безпеки має одноразовий, а не систематичний характер, в минулому не виплачувалась відповідачем ніколи, а тому відповідачем з урахуванням протоколу Наглядової ради Товариства від 21.08.2023 було правомірно обчислено розмір середньої заробітної плати для проведення розрахунків при звільненні із позивачем, без урахування суми одноразової премії в розмірі 1242240,00 грн.

Представник відповідача вказує на те, що на момент виплати премії Голові та членам Правління в загальній сумі 11180200 грн. Товариство мало значний розмір заборгованості перед іншими юридичними особами, а тому представник відповідача вважає, що для ухвалення рішення про призначення та виплату премії (заохочення) голові та членам правління за 4 місяці 2023 року не було не лише законних підстав, але й фінансових можливостей. Здійснюючи остаточний розрахунок із позивачем у Товариства були відсутні правові підстави для включення суми одноразової грошової виплати у розмірі 1242240,00 грн. до складу заробітної плати при обчисленні розміру середньої заробітної плати позивача. Наглядова рада ухваливши рішення про виплату одноразової премії позивачу у розмірі 1242240,00 грн. перевищила свої повноваження, діяла всупереч інтересам Товариства, що є порушенням, та не дотрималась порядку ухвалення відповідного рішення. Врахування одноразових виплат при обчисленні середнього заробітку для виплати вихідної допомоги Порядком № 100 не передбачено, а підстав вважати цю виплату систематичною - немає. Враховуючи вище наведене, зважаючи на заявлений позивачем розмір суми середнього заробітку, з метою дотримання розумного балансу між інтересами працівника та роботодавця, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, заявлена позивачем сума середньоденної заробітної плати не відповідає нормам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Враховуючи вище викладене, представник відповідача вважає пред`явлений позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволенню.

Від позивача надійшла до суду відповідь на відзив в якій зазначено, що представник відповідача не навів належного правового обґрунтування проведення перерахунку, неврахування премії отриманої під час роботи та оподаткованої відповідно до закону і не надав доказів правомірності перерахування та зменшення сум, які були нараховані позивачу до виплати на час звільнення. Не надано представником відповідача доказів допущення ним арифметичних помилок під час обрахування належних звільненому працівнику сум, не наведено і не надано належних преюдиційних доказів (фактів) щодо встановлення обставин протиправності прийнятих органом відповідача корпоративних рішень і недобросовісності з боку позивача. Представник відповідача посилається на певні корпоративні рішення (рішення Наглядової ради підприємства) та накази щодо проведення ОСОБА_3 перерахунку вихідної допомоги та компенсації. Однак ці акти були прийняті після звільнення позивача.

Позивач посилається на те, що рішення Наглядової ради від 12.05.2023, яке оформлено протоколом №12/05-2023 не визнано недійсним, а було скасоване відповідачем лише 21.08.2023, тобто вказане рішення діяло з 12.05.2023 по 21.08.2023 (зокрема, на момент звільнення позивача 14.08.2023 також було чинним). Посилання представника відповідача на те, що ніби для визначення вихідної допомоги не може бути врахована премія, яка нарахована та виплачена у травні 2023 року за наслідками роботи за січень-квітень 2023 року, суперечить положенням законодавства. Відповідач не надав до суду належних, допустимих та достатніх законодавчих обґрунтувань того, що прийняте відповідачем Положення про оплату праці може бути застосоване для обмеження прав працівника, зокрема, під час застосування обрахунку середнього заробітку та незастосування вимог п.3 Порядку №100. Висновок представника відповідача про те, що премія в розмірі 1242240 грн. за перші чотири місяці 2023 року належить до інших заохочувальних та компенсаційних виплат і не включається до розміру заробітної плати, що береться до уваги при розрахунку середньої заробітної плати є безпідставний та такий, що не ґрунтується на вимогах законодавства. Дії відповідача стосовно затримки виплати позивачу всіх сум, що належать останньому під час звільнення носять тривалий і відверто зухвалий характер. Відповідач нехтує вимогами законодавства щодо дотримання трудових прав, гарантованих Конституцією України та міжнародними правовими актами. Відповідачем вживаються свідомі та певні дії направлені на ухилення, як від виконання, так і від відповідальності за порушення прав в трудових відносинах. Тому, позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Не заперечував, що повний розрахунок з позивачем не був проведений в день його звільнення. Посилався на значний обсяг виплат всім звільненим членам правління одночасно, тому вина відповідача в затримки розрахунку відсутня.

Також надав суду розрахунок середнього заробітку ОСОБА_3 за період червень та липень 2023 року., відповідно до якого середньоденна заробітна плата позивача за цей період склала 7625,11 грн.

Дослідивши докази у справі, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії Протоколу №25/05-2022 засідання Наглядової ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (заочне голосування) від 25.05.2022 припинено повноваження Голови та членів Правління Товариства 30.06.2022 у зв`язку із закінченням 30.06.2022 строку дії контрактів, а саме (серед інших): ОСОБА_3 Директор з безпеки. Обрано з 01.07.2022 Правління Товариства в наступному складі (серед інших): ОСОБА_3 Директор з безпеки. Вирішено вважати повноваження обраних Голови та членів Правління Товариства такими, що набули чинності з 01.07.2022, строком на 3 роки, а саме по 30.06.2025 (включно).

З копії Контракту з членом Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» від 24.06.2022 вбачається, що ОСОБА_3 (працівник) прийнят (найнят) на роботу в АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (Товариство) до складу Правління: членом правління Товариства на посаду Директора з безпеки, відповідно до рішення Наглядової ради Товариства від 25.05.2022 (протокол №25/05-2022). В п.п. 6.1-6.3 зазначено, що за виконання обов`язків, передбачених цим Контрактом, працівнику встановлюється щомісячна винагорода у розмірі визначеному в Додатку до цього Контракту. Додаткові випрати при виконанні працівником обов`язків, передбачених цим Контрактом, встановлюються сторонами в Додатку до цього Контракту. Працівник може отримувати додаткову винагороду за результатами діяльності Товариства за рік (річна премія). Розмір річної премії та умови її виплати визначаються в Додатку до цього Контракту.

Згідно з копією Додатку до Контракту з членом Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» від 24.06.2022 (між АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» та ОСОБА_3 ) за виконання обов`язків, передбачених Контрактом, працівнику встановлено щомісячний посадовий оклад в розмірі 120000 грн. Сторони встановили, що в розмірі посадового окладу працівника вже враховані ті види матеріального заохочення, що відображають характер та інтенсивність роботи члена Правління Товариства (режим роботи, виконувані функції, робоче навантаження, минулі досягнення, відпрацьований стаж, професійну майстерність тощо), і в подальшому не можуть бути додатково нараховані (виплачені) працівнику. Працівнику може виплачуватись річна премія. Виплата працівнику річної премії здійснюється за результатами оціни індивідуальних показників ефективності, що встановлюються на поточний рік, та виключно за умови прийняття відповідного рішення Комітетом з кадрів та винагород, а у разі якщо цей комітет не сформовано Наглядовою радою Товариства. Рішення оформлюється протоколом засідання Комітету з кадрів та винагород, а у разі якщо цей комітет не сформовано протоколом засідання Наглядової ради Товариства. Річна премія працівника встановлюється в розмірі до 480000 грн., що складає 100% всього розміру річної премії. Працівнику можуть сплачуватись інші місячні премії (заохочення) за рішенням Наглядової ради Товариства.

Відповідно до копії Протоколу №12/05-2023 засідання Наглядової ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» від 12.05.2023 визначено Голові та членам Правління Товариства премію (заохочення) за перші чотири місяці 2023 року в наступному розмірі (серед інших): Директору з безпеки 1242240,00 грн.

З копії наказу №653-ос Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» «Про нарахування та виплату премії» від 17.05.2023 вбачається, що необхідно виплатити премію за підсумками роботи за рік (період за перші чотири місяці 2023 року) наступним працівникам (серед інших): ОСОБА_3 Директор з безпеки у розмірі 1242240,00 грн.

Відповідно до копії наказу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №1073-ос від 14.08.2023 «Про звільнення ОСОБА_3 » звільнено 14.08.2023 з посади Директора з безпеки члена Правління АТ «Миколаївгаз» ОСОБА_3 згідно з п.5 ст. 41 КЗпП України; наказано головному бухгалтеру нарахувати та виплатити: згідно з ст. 44 КЗпП України вихідну допомогу у розмірі 6 середньомісячних заробітних плат, компенсацію невикористаної відпустки за 74 календарних дні.

Протоколом № 3/23 засідання Наглядової ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» від 21.08.2023 вирішено скасувати рішення Наглядової ради АТ «Миколаївгаз» від 12.05.2023, протокол №12/05-2023.

З копії розрахункового листка за серпень 2023 року, виданого ОСОБА_3 Директору з безпеки (при звільненні) вбачається, що всього нараховано 3645091,60 грн. із яких: 2986751,19 грн. - вихідної допомоги; 531405,84 грн. - компенсації за невикористану відпустку; 3780,45 грн. додаткове благо (підзвіт); 38632,48 грн. - окладу; 68124,39 грн. - оплати по середньому заробітку; 16397,25 грн. оплата лікарняних листків.

Всього утримано 720954,94 грн., з яких: 54676,38 грн. - військовий збір; НДФЛ 656116,48 грн. Всього виплачено 129914,49 грн., з яких: 13199,78 грн. - лікарняний; 89356,32 грн. - аванс; 27358,39 грн. чергова виплата з погашення боргів. Борг за підприємством на початок місяця становив 27358,39 грн., борг за підприємством на кінець місяця склав 2821580,56 грн.

30.08.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» виплатило ОСОБА_3 1056406,26 грн. (платіжна інструкція №913 від 30.08.2023).

Наказом №1221-ос Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» від 12.09.2023 «Про скасування наказу №653-ос від 17.05.2023 «Про виплату премій» скасовано наказ №653-ос від 17.05.2023 «Про виплату премій».

Згідно з копією наказу №1140-ос Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» від 24.08.2023 «Про перерахунок вихідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток згідно наказу про звільнення ОСОБА_3 №1073-ос від 14.08.2023» на підставі протоколу засідання Наглядової ради Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №3/23 від 21.08.2023 наказано головному бухгалтеру ОСОБА_4 здійснити перерахунок вихідної допомоги компенсації невикористаних відпусток ОСОБА_3 .

На виконання цього наказу бухгалтерією товариства було здійснено перерахунок суми вихідної допомоги з 2986751,19 грн. до 983639, 19 грн. та суми компенсації відпустки з 531405, 84 грн. до 339369, 18 грн. Відповідно загальна сума нарахування при звільненні позивача зменшена до 1449942,94 грн. З урахуванням сплачених сум податків в розмірі 290980, 58 грн. а також сплаченого авансу в сумі 89356, 32 грн., остаточна сума розрахунку при звільненні позивача склала 1449942, 94 грн.-290980,58 грн.-13199,78 грн.-89356,32 грн. =1056406,26 грн. 30.08.2023 позивачу було перераховано 1056406,26 грн.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

В ч.1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці зазначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України (ч. 3 ст. 21 КЗпП України).

З ч.1 ст. 47 КЗпП України вбачається, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Частинами 1, 2 статті 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно з рішенням №4-рп/2012 від 22.02.2012 Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями ст.ст. 117, 237-1 цього кодексу, за статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі №682/3060/16-ц від 27.01.2020 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні за статтею117 КЗпП України настає лише у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, передбачені у статті 116 КЗпП України. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця.

В постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/12623/19 від 08.02.2022 зазначено, що аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні, факт проведення з ним остаточного розрахунку та встановлення вини. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Позивач просить визнати незаконним наказ про перерахунок вихідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток.

Визнання наказу незаконним можливо у випадку якщо він порушує норми чинного законодавства або прийнятий з порушенням встановленої процедури.

Суд виходить з того, що позивачем не вказано підстав для визнання незаконним наказу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №1140-ос від 24.08.2023 «Про перерахунок вихідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток згідно наказу про звільнення ОСОБА_3 №1073-ос від 14.08.2023», не зазначено яким нормам чинного законодавства він суперечить. Суд вважає, що відповідач мав право видати вказаний наказ в т. ч. для перерахунку та визначення розміру шкоди завданої внаслідок порушення порядку прийняття рішення про преміювання.

Щодо вимог про визнання незаконним наказу про скасування наказу про нарахування премії, позивач також не вказує які норми чинного законодавства порушено відповідачем. Посилання позивача на те, що наказ є ненормативним актом індивідуальної дії, який через його фактичне виконання вичерпав свою дію, тому не може бути скасований, не може бути прийнято судом, оскільки накази у трудових правовідносинах мають іншу правову природу і можуть скасовуватись підприємством, однак при різних обставинах це буде мати різні наслідки. Наприклад, може бути скасовано наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани навіть після виконання цього наказу. Так само, може бути скасовано наказ про преміювання працівника як заохочення, помилково виданий щодо працівника, який має не зняте дисциплінарне стягнення. І в такому разі, в залежності від того виконаний наказ чи ні, його скасування або буде мати наслідки для працівника або ні (в разі якщо премію вже виплачено).

На підставі вище викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для визнання незаконними наказу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №1140-ос від 24.08.2023 «Про перерахунок вихідної допомоги та компенсації невикористаних відпусток згідно наказу про звільнення ОСОБА_3 №1073-ос від 14.08.2023», наказу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» №1221-ос від 12.09.2023 «Про скасування наказу №653-ос від 17.05.2023 «Про виплату премій»», зокрема, в частині, яка стосується ОСОБА_3 .

Доводи відповідача щодо нелигітимності виплаченої у травні 2023 року премії в сумі 1242240 грн. не мають правового значення, оскільки не надано доказів того, що рішення наглядової ради про виплату премії визнано недійсним.

Щодо стягнення недоплаченої частини компенсації невикористаної відпустки та вихідної допомоги суд виходить з такого.

Відповідач розраховуючи середньоденну заробітну плату не включає до розрахунку виплачену в травні 2023 року премію в сумі 1242240 грн.

Підстави, розмір та види премій, які можуть бути нараховані позивачу визначено контрактом та додатком до нього. Також, суд враховує умови контракту в питанні виду та розміру премії.

Відповідно до п. 6.1 та 6.2 контракту: за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, працівнику встановлюється щомісячна винагорода (надалі-посадовий оклад) у розмірі визначеному в додатку до контракту; додаткові виплати при виконанні працівником обов`язків, передбачених цим контрактом встановлюється сторонами в додатку до контракту.

Пунктом 2 додатку до контракту сторони встановили, що в розмірі посадового окладу працівника вже враховані ті види матеріального заохочення, що відображають характер та інтенсивність роботи члена правління товариства (режим роботи, виконувані функції, робоче навантаження, минулі досягнення, відпрацьований стаж, професійну майстерність тощо) і в подальшому не можуть бути додатково нараховані (виплачені) працівнику.

Додатком до контракту (п. п. 3-9) визначено, що позивачу може бути нараховано і виплачено два види премій: річна премія та інша місячна премія (заохочення).

Отже, за умовами Контракту у розмір посадового окладу позивача вже включено ті види матеріального заохочення, що відображають характер та інтенсивність його роботи (режим роботи, виконувані функції, робоче навантаження, минулі досягнення, відпрацьований стаж, професійну майстерність тощо), і чітко зазначено, що в подальшому ці види заохочення не можуть бути додатково нараховані (виплачені) працівнику.

Тобто у спірних відносинах сторонами чітко обумовлено конкретний розмір посадового окладу позивача у 120 000,00 грн., до нього вже враховано ті види матеріального заохочення, що відображають характер та інтенсивність роботи члена Правління Товариства (режим роботи, виконувані функції, робоче навантаження, минулі досягнення, відпрацьований стаж, професійну майстерність тощо), а також встановлено розмір річної премії позивача у 480 000,00 грн.

Натомість у пункті 9 Додатку до Контракту передбачено можливість виплати працівнику інших місячних премій (заохочень), за рішенням Наглядової ради Товариства, тобто без деталізації порядку, підстав та умов, а також періодичності (систематичності) таких виплат.

Суд вважає, що в цьому разі зазначено саме про певні одноразові виплати (премії, заохочення) за певних умов, які, з огляду на відсутність будь-якої деталізації, не характеризуються постійним характером та систематичністю.

Позивач посилається на те, що виплачена у травні 2013 року премія є річною премією виплаченою за перші чотири місяці 2023 року.

Суд погоджується з доводами представника відповідача та уважає, що до розрахунку середньомісячного заробітку включаються систематичні виплати виробничого характеру, які пов`язані з виконання трудової функції працівника. А такі позивачу не нараховувались і не могли бути нараховані з огляду на те, що всі матеріальні заохочення, що відображають характер та інтенсивність роботи позивача, вже враховані в розмір його посадового окладу і в подальшому не можуть бути додатково нараховані (виплачені) (п. 2 Додатку до Контракту). Наведене свідчить що працівники, умови оплати праці та преміювання яких визначені окремими трудовими договорами (контрактами), можуть претендувати лише на одноразові виплати премій (заохочення), адже систематичні заохочувальні виплати для них уже враховано у розмірі посадового окладу, а спеціальні положення про умови їхнього преміювання у Товаристві не ухвалені.

В протоколі засідання Наглядової ради Товариства від 12.05.2023 №12/05-2023 про виплату Голові та членам Правління Товариства премій (заохочення) за перші чотири місяці 2023 року роботи Товариства, не міститься жодних посилань на підстави нарахування та виплати Голові та членам Правління премій (заохочень), а результати оцінки індивідуальних показників ефективності за перші 4 місяці 2023 року не проводились. Зрештою, як і не відображені будь-які показники підвищення кількісних та/або якісних показників їх роботи, що прямо суперечить Положенню про оплату праці персоналу Товариства та Контракту із позивачем. Наведене обґрунтування свідчить про те, що премія, яка була виплачена за перші 4 місяці 2023 року, зокрема в тому числі і Директору з безпеки має одноразовий, а не систематичний характер, в минулому не виплачувалась відповідачем ніколи, а тому відповідачем було правомірно обчислено розмір середньої заробітної плати для проведення розрахунків при звільненні із позивачем, без урахування суми одноразової премії в розмірі 1242240,00 грн.

Здійснюючи остаточний розрахунок із позивачем у Товариства були відсутні правові підстави для включення суми одноразової грошової виплати у розмірі 1242240,00 грн. до складу заробітної плати при обчисленні розміру середньої заробітної плати позивача.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (надалі «Порядок») (в редакції, чинній станом на день звільнення Позивача).

Відповідно до пункту 1 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема:

а) надання працівникам усіх видів відпусток, передбачених законодавством (крім відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами) (далі відпустка), або виплати їм компенсації за невикористані відпустки;

є) виплати вихідної допомоги.

Згідно з пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Перелік виплат, що включаються у розрахунок середньої заробітної плати врегульовано Розділом ІІІ Порядку.

Так, згідно з пунктом 3 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період. Якщо період, за який нараховано премію чи іншу заохочувальну виплату, працівником відпрацьовано частково, під час обчислення середньої заробітної плати враховується сума у розмірі не більше фактично нарахованої суми премії чи іншої заохочувальної виплати.

При обчисленні середньої заробітної плати для оплати за час відпусток або компенсації за невикористані відпустки, крім зазначених вище виплат, до фактичного заробітку включаються виплати за час, протягом якого працівнику зберігається середній заробіток (за час попередньої щорічної відпустки, виконання державних і громадських обов`язків, службового відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно з пунктом 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються:

а) виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру), що не входять в обов`язки працівника (за винятком доплат за суміщення професій і посад, розширення зон обслуговування або виконання додаткових обсягів робіт та виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників, а також різниці в посадових окладах, що виплачується працівникам, які виконують обов`язки тимчасово відсутнього керівника підприємства або його структурного підрозділу і не є штатними заступниками);

б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо);

в) компенсаційні виплати на відрядження і переведення (добові, оплата за проїзд, витрати на наймання житла, підйомні, надбавки, що виплачуються замість добових);

г) премії за результатами щорічного оцінювання службової діяльності, за винаходи та раціоналізаторські пропозиції, за сприяння впровадженню винаходів і раціоналізаторських пропозицій, за впровадження нової техніки і технології, за збирання і здавання брухту чорних, кольорових і дорогоцінних металів, збирання і здавання на відновлення відпрацьованих деталей машин, автомобільних шин, введення в дію виробничих потужностей та об`єктів будівництва (за винятком цих премій працівникам будівельних організацій, що виплачуються у складі премій за результати господарської діяльності);

д) грошові і речові винагороди за призові місця на змаганнях, оглядах, конкурсах тощо;

е) пенсії, державна допомога, соціальні та компенсаційні виплати;

є) літературний гонорар штатним працівникам газет і журналів, що сплачується за авторським договором;

ж) вартість безплатно виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змивних і знешкоджувальних засобів, молока та лікувально-профілактичного харчування;

з) дотації на обіди, проїзд, вартість оплачених підприємством путівок до санаторіїв і будинків відпочинку;

и) виплати, пов`язані з святковими та ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо;

і) вартість безплатно наданих деяким категоріям працівників комунальних послуг, житла, палива та сума коштів на їх відшкодування;

ї) заробітна плата на роботі за сумісництвом (за винятком працівників, для яких включення її до середнього заробітку передбачено чинним законодавством);

й) суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

к) доходи (дивіденди, проценти), нараховані за акціями трудового колективу і вкладами членів трудового колективу в майно підприємства;

л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати;

м) заробітна плата, яка нарахована за час роботи у виборчих комісіях, комісіях всеукраїнського референдуму;

н) винагороди державним виконавцям;

о) грошова винагорода за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків.

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Отже, за змістом Порядку №100, при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

Обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані (за механізмом, визначеним абзацом третім пункту 3 Порядку).

Суд також звертає увагу на Інструкцію зі статистики заробітної плати, що затверджена наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 (надалі також «Інструкція № 114/8713»), відповідно до п. 1.3 якої для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Згідно п. 2.3. Інструкції № 114/8713 інші заохочувальні та компенсаційні виплати включають винагороди та премії, які мають одноразовий характер, компенсаційні та інші грошові й матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, виплати, які здійснює роботодавець на користь працівника, і які однаково іменовані «премія», можуть належати до додаткової заробітної плати, або ж до інших заохочувальних і компенсаційних виплат у структурі заробітної плати.

З огляду на періодичність виплати премій (заохочень) розрізняють виплати, які мають одноразовий та систематичний характер.

До додаткової заробітної плати включаються премії та винагороди, що мають систематичний характер їх виплати, та враховуються при розрахунку середнього заробітку у всіх випадках його збереження за працівником, зокрема, у разі затримки роботодавця у проведенні остаточного розрахунку у день звільнення працівника.

Винагороди (премії), що мають одноразовий характер, одноразові заохочення, у структурі заробітної плати належать до «інших заохочувальних та компенсаційних виплат» та не включаються до розміру заробітної плати, що береться до уваги при розрахунку середньої заробітної плати у разі її збереження.

Відтак, не зважаючи на формулювання назви відповідної виплати щодо позивача як «премія (заохочення)», суд відносить дану виплату до передбачених підпунктом «б» пункту 4 Порядку №100 одноразових виплат (перелік яких в даному пункті не є вичерпним), тобто витрат, які не включаються при обчисленні середньої заробітної плати.

Враховуючи зазначене, суд не приймає посилання позивача про необхідність включення отриманої ним у травні 2023 року премії у розмірі 1 242 240,00 грн. до розрахунку його середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки та вихідної допомоги при звільненні.

Таким чином, на 30.08.2023 року, перерахувавши позивачу 1506406,26 грн., відповідач повністю провів розрахунок з позивачем.

На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, виходячи з наступного.

На час звільнення позивача 14.08.2023 року не був проведений повний розрахунок при звільненні. Кошти належні до виплати були виплачені відповідачем лише 30.08.2023 року.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два повні календарні місяці роботи (п. 32 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку).

Крім того, положеннями розділу III Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час затримки розрахунку.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 у справі № 6-195цс14.

Для обчислення середньоденної заробітної плати позивача суд враховує розмір окладу за червень 2023 року - липень 2023 року та виплачені річні премії за цей час. За червень 2023 оклад складає 120000 грн. та 45321,89 грн. річної премії; за липень 2023 року оклад становить 91471,03 грн. та 32961,37 грн. річної премії, а всього за червень та липень 2023 року оклад складає 211471,03 грн. та виплачені річні премії 78283,26 грн., а всього 289754,29 грн. В червні 2023 року ОСОБА_3 відпрацьовано 22 робочих дня, в липні 2023 року - 16 робочих днів, а разом за червень та липень 2023 року - 38 робочих днів. Тому, для обчислення середньоденної заробітної плати позивача необхідно оклад та річні премії за червень і липень 2023 року поділити на кількість відпрацьованих робочих днів за цей період (289754,29 грн. / 38 робочих дня), що становить 7625,11 грн. за один відпрацьований робочий день.

Кількість днів затримки розрахунку за період з 15 серпня 2023 року по 30 серпня 2023 року складає 12 робочих днів.

Середньоденна заробітна плата позивача за останні два місяці, що передували звільненню склала 7625,11 грн. (91471,03 грн.+ 32961,37 грн+120000 грн. + 45321,89 грн. =289754,29 грн. / 38= 7625,11 грн.).

Таким чином, середня заробітна плата позивача за час затримки розрахунку з 15 серпня 2023 року по 30 лютого 2024 року складає: 7625,11 грн. х 12 робочих днів = 91501, 32грн.

Суд приходить до висновку, що у зв`язку з затримкою розрахунку з ОСОБА_3 з боку відповідача, необхідно стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку за період з 15 серпня 2023 року по 30 серпня 2023 року в розмірі 91501,32 грн.

Інші доводи відповідача та надані докази не мають доказового значення для вирішення справи.

В частині задоволення інших позовних вимог позивача необхідно відмовити.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем зроблено заяву на підставі ч.8 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» про визнання незаконними наказів, стягнення належної суми як звільненому працівникові, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» () на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку за період з 15.08.2023 по 30.08.2023 у розмірі 91501 грн. 32 коп. (дев`яносто одна тисяча п`ятсот одна гривня тридцять дві копійки).

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» () на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», , адреса: 54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, буд. 159.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : Г. С. Костюченко

Повний текст рішення складено 05.04.2024