Провадження № 2/643/1759/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М., за участю секретаря Гутченко Н.В., розглянув у судовому засіданні у м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 12.06.2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №406.

Після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін- Орел.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 12.06.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №406. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення господарства, виховання дитини. Вони почали сваритися та поступово втратили почуття один до одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинено в січні 2022 року. З цього часу проживають окремо, фактично не спілкуються, шлюб існує лише формально. Підстав щодо примирення не існує.

Позивач , представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення ,які викладені в позовній заяві , просили позов задовольнити та розірвати шлюб укладений між сторонами.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час слухання справи належним чином, надав заяву в якій зазначив ,що він не згоден з твердженнями позивача за період припинення фактичних шлюбних відносин з січня 2022 року , заперечував факт його проживання за адресою , яка вказана позивачем в позовній заяві. Крім того зазначив про наявність спору між сторонами щодо спільного нажитого майна подружжя.

Представник відповідача пояснила, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу та вважає, що не має необхідності надавити час на примирення сторін.

Суд, вивчивши доводи позову, вислухав позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає вимоги позову такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.06.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис №406, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданому 12.06.2015 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 15.04.2015 р.

Неповнолітній син проживав та проживає з матір`ю, позивачем у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути

пред`явлений одним із подружжя.

Позивач, скориставшись даним правом, звернулась до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені,

позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сім`я існує формально, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, відсутні спільні інтереси, з вказаної позовної заяви спору між сторонами щодо спільно нажитого майна подружжя не вбачається.

На підставі зазначеного, а також беручи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його

інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який

засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим та задовольняє позов про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 258, 263, 259, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -

задовольнити .

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 12.06.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №406.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без зміни.

Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання

шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.