Номер провадження: 22-ц/813/2505/24
Справа № 947/5750/23
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я.В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів:Коновалової В.А., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Пухи А.М.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2023 року

у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підпасав анкету-заяву від 12.11.2019р. про приєднання до Послуг та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 порушує зобов`язання за кредитним договором, у нього утворилася заборгованість станом на 15.01.2023р. в розмірі 127813,64 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 106444,64 грн. та прострочених відсотках 21369 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2023 року у задоволені позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Суд першої інстанції зазначив, що стороною позивача не надано жодного належного та допустимого доказу того, що відповідачу видавалися, і коли саме, банківські кредитні картки позивача і відкривався картковий рахунок. Таким доказом, наприклад, могла слугувати розписка відповідача про отримання певної кредитної картки.

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2023 року скасувати та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, рішення прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 (далі - Відповідач) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав Заяву N? б/н від 12.11.2019 року . Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. 12.11.2019 року Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано картку, тип картки "Віза платінум". В подальшому картка перевипускалася неодноразово, останній перевипуск картки був 10.12.2021 року зі строком дії до 09/24. На картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 100 000,00 грн., який 27.12.2022 року зменшено до 0,00 грн. Видача картки та встановлення кредитного ліміту підтверджується довідками банку, що містяться в матеріалах справи . Особливістю укладеного договору є те, що позичальник отримує картку із кредитним лімітом та частково погасивши заборгованість може знову користуватися кредитними коштами в межах кредитного ліміту. Із виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково погашав кредитну заборгованість, але погашення були здійсненні несвоєчасно та у розмірі меншому, ніж щомісячний платіж. Відповідач поповнював номер свого мобільного телефону НОМЕР_1 , який ним було зазначено в анкеті-заяві 17 разів, зокрема поповнення були 01.10.2021 року, 21.07.2021 року, 12.05.2021 року та в інші дати. Даний факт свідчить про те, що відповідач отримував картку та користувався кредитними коштами. Відповідно до розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 106444.64 грн. Крім того, заборгованість за тілом кредиту підтверджується випискою про рух коштів по картці відповідача, яка знаходиться в матеріалах справи . Спростовуючи доводи позовної заяви, суд першої інстанції вийшов за межі вимог частин першої, другої, п`ятої ст.12 ЦПК України, оскільки відхилив доводи позивача щодо наявності заборгованості, при тому, що відповідач участі у справі не брав і будь-яких заперечень не подавав

Щодо явки сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 127 813,64 грн. і є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції зазначив, що копії довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача, як до доказів отримання грошових коштів відповідачем і вважав їх недопустимими доказами, оскільки та самі по собі, без встановлення факту укладання договору, не є належними та допустимими доказами факту надання відповідачу кредиту та існування у нього заборгованості. Крім того копія довідки не завірена позивачем належним чином. Вважав, що з позовної заяви взагалі не вбачається, що позивач надав відповідачу кредиту та у якій саме сумі. Крім того, критично ставився до копії довідки позивача про підписання кредитного договору і вважає її недопустимим доказом, згідно якої між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем підписувався кредитний договір за яким видавалася певна кредитна картка, оскільки сам кредитний договір стороною позивача не надано, як не надано доказів отримання відповідачем зазначеної у довідці картки з, наприклад, його підписом. Зазначена копія також не завірена стороною позивача належним чином. Що стосується Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою, а також Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті, та що на думку Банку складає між ним та відповідачем договір, що підтверджується його підписом у заяві, то зазначені обставини не відповідають дійсності, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною картою, а також Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті, на думку суду першої інстанції не підписані позичальником , а тому відсутні підстави для стягнення відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не може вважатися договором приєднання. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, у зв`язку з тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи, так як преюдиція правомірності правочину здійснена сторонами жодними доказами не спростовується. Суд першої інстанції зробив поспішні висновки, щодо того, що відповідно до копії довідки позивача про підписання кредитного договору, згідно якої між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем підписувався кредитний договір, за яким видавалася певна кредитна картка, оскільки сам кредитний договір стороною позивача не надано, як не надано доказів отримання відповідачем зазначеної у довідці картки з підписом відповідача, з огляду на наступне.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» та Витяг з «Тарифів Банку» додаються до позовної заяви.

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді (Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, з якими ознайомлено Відповідача додається до позовної заяви).

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом погодження, тобто обміну інформацією по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-caйт банку (www.privatbank.ua або інший інтернет/SMS-ресурс, зазначений банком.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з згідно яких обслуговується Відповідач.

Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту (додається до позовної заяви).

Враховуючи те що висновки суду не відповідають матеріалам справи (а.с.6-119) судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у справі під час якого судова колегія враховує наступні норми права та правовідносини.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Формі.

Згідно ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 207 ЦК України не передбачено вичерпного переліку таких документів, тому окрім листів та телеграм можуть використовуватися і інші засоби зв?язку, наприклад електронний або інший інтернет/SMS-pecype.

Ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку.

Стосовно підпису документів на планшеті Позивач звертає увагу, що відповідно до ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін. Відповідно до ст. 1 закону України "Про електроні довірчі послуги" електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов?язуються і використовуються ним як підпис. Крім того, відповідно до п. 3 Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, що затверджена Постановою НБУ N?151 від 13.12.19 р., цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов?язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.

Також, одночасно із вищезазначеним свідченням приєднання до угоди Відповідача, дія Договору підтверджується фактом користування Відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно якої особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Виконання Відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування (виписка по рахунку та розрахунок заборгованості додаються до позовної заяви).

Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своею правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов?язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов?язки сторін, пов?язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

У подальшому Відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши паспорт споживчого кредиту від 12.11.2019 р., отримав картку типу: Преміальна картка Platinum (кредитний ліміт до 100 000 грн).

Номер та строк дії отриманої кредитної карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається до позовної заяви. Отримання картки підтверджується фотографією клієнта із карткою, довідці про отримані картки та випискою по рахунку, які додаються до позовної заяви.

Інформація та зміни розміру кредитного ліміту підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобов?язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1:1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Пунктом 1.1.5.1 Договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід?ємних частин Договору, про що Банк повідомляє Клієнтів щодо внесених змін шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації на офіційному сайті Банку www.privatbank.ua; розміщення інформації у відділеннях Банку; смсповідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта; повідомлення на електронну пошту Клієнта; інформування у Системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу»; IVR-дзвінки; повідомлення через банкомати та термінали самообслуговування, месенджери (Telegram, Viber та ін.), шляхом направлення листа поштою тощо;

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або«Тарифів» клієнт має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.6.5 Договору.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов?язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов?язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно до п. 2.1.1.3.1 . Договору погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами: договірним списанням - Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов?язань Клієнта за цим Договором (здійснювати договірне списання); внесенням. Клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі Мінімального обов?язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту.

Таким чином, у разі відсутності коштів на рахунках, Відповідач здійснює погашення кредиту та процентів внесенням грошів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов?язковий платежу. Згідно до п. 2.1.1.3.2 . Договору Мінімальний обов?язковий платіж - розмір боргових зобов?язань Відповідача, розрахованих в процентах від загальної заборгованості, які щомісяця повинен сплачувати Клієнт протягом строку кредиту.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов?язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов?язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов?язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов?язання Клієнта вважаються простроченими.

Прострочене тіло кредиту згідно до 1.1.1.60. це прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані Клієнту і не були повернуті Банку в термін, передбачений Договором, тобто це частина використаного кредитного ліміту або вся сума використаного кредитного ліміту, що на конкретну дату мало бути погашено Відповідачем, але не погашено, або погашено частково не у повному обсязі.

Прострочені відсотки - це нараховані відсотки за користування кредитним мітом, які на конкретну дату мали бути погашені Відповідачем, але не погашені, або погашені частково не у повному обсязі.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не е підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов?язання.

Згідно до п. 1.1.2.1.2. Договору Відповідач зобов?язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів Банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених Договором.

Відповідно до п. 1.1.3.1.5 . Договору Відповідач доручив Банку списувати кошти з рахунків Клієнта у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів (договірне списання), у межах платіжного ліміту рахунка. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов?язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти.

П. 2.1.1.3.1 Договору в разі несплати Мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов?язання Клієнта вважаються простроченими.

Відповідно до п. 2.1.1.6.1. Договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1 . Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов?язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі.

Згідно до п. 2.1.1.2.12. Сторони дійшли згоди, що в разі починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов?язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов?язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 74, 4% - для преміальних карток: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов?язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 15.01.2023 року має заборгованість - 127813.64 грн., яка складається з наступного: - 106444.64 грн. - заборгованість за кредитом; - 0,00-грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; - 21369,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; - 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;- 0.00 грн. - нарахована пеня; - 0.00 грн. - нараховано комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов?язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються наступними доказами: Розрахунком заборгованості; Випискою по рахунку; Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, Довідкою про видані картки, Копією заяви позичальника; Паспортом споживчого кредиту; Витягом з «Тарифів»; Витягом з «Умов та Правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання, Копією наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; Копією документу, що посвідчує особу Відповідача. Копія претензії; Копія опису-вкладення до цінного листа; Копія чеку про відправлення цінного листа; Копія повідомлення про повернення претензії.

Судовою колегією на підставі вищевикладеного зазначає, що ОСОБА_1 (далі - Відповідач) звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв?язку з чим підписав Заяву N? б/н від 12.11.2019 року, (а.с.20-24).

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві.

12.11.2019 року Відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано картку, тип картки "Віза платінум". В подальшому картка перевипускалася неодноразово, останній перевипуск картки був 10.12.2021 року зі строком дії до 09/24.

На картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 100 000,00 грн., який 27.12.2022 року зменшено до 0,00 грн.

Видача картки та встановлення кредитного ліміту підтверджується довідками банку, що містяться в матеріалах справи (а.с.19).

Особливістю укладеного договору є те, що позичальник отримує картку із кредитним лімітом та частково погасивши заборгованість може знову користуватися кредитними коштами в межах кредитного ліміту.

Із виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково погашав кредитну заборгованість, але погашення були здійсненні несвоєчасно та у розмірі меншому, ніж щомісячний платіж (а.с.62-124).

Відповідач поповнював номер свого мобільного телефону НОМЕР_1 , який ним було зазначено в анкеті-заяві 17 разів, зокрема поповнення були 01.10.2021 року, 21.07.2021 року, 12.05.2021 року та в інші дати. Даний факт свідчить про те, що відповідач отримував картку та користувався кредитними коштами.

Відповідно до розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача за тілом кредиту становить 106444.64 грн.

Крім того, заборгованість за тілом кредиту підтверджується випискою про рух коштів по картці відповідача, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.62-124).

Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами, щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором.

Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі № 278/2177/15-ц.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов?язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов?язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов?язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 704/192/18.

Виписка по рахунку долучається до суду апеляційної інстанції саме з метою з?ясування всіх обставин справи, а саме підтвердження заборгованості відповідача та з метою встановлення істини по справі.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов?язку визначений моментом пред?явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому, що АТ КБ "ПРИВАТБАНК" вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов?язання виконати боржником обов?язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Оскаржуваним рішенням було проігноровано висновки Верховного суду викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 по справі № 342/180/17 та постанові Верховного суду від 09.06.2021 року по справі №138/356/17, про те, що Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов?язання виконати боржником обов?язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному у ст. 13 ЦПК України саме відповідач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому Відповідач міг би викласти свої заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, не скористався. Відповідачем не оспорювався факт отримання ним кредитних коштів, а також розмір заборгованості.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

Окрім того, судом першої інстанції не було враховано висновки Верховного суду викладені в постанові від 26.10.2022 року по справі № 334/2492/21 та постанові від 26.05.2021 року по справі № 941/668/20, в який йде мова про те, що у випадку, якщо Відповідач до суду не з`являвся, заперечень на позов не подавав, то відсутні підстави застосовувати положення постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, а також відсутні підстави вважати, що відповідач не був ознайомлений з умовами кредитування, в т.ч. і розміром відсоткової ставки. Враховуючи вищезазначене, правових підстав відмовляти у стягненні заборгованості у суду першої інстанції не було.

У зв`язку з вищевикладеним судова колегія приходить висновку, що позовні вимоги та вимоги апеляційної підлягають задоволенню, тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь АТ "Приватбанк" заборгованість у розмірі - 127813.64 грн., яка складається з наступного: - 106444.64 грн. - заборгованість за кредитом; - заборгованість за нарахованими відсотками; - 21369,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена в повному обсязі з ОСОБА_1 підлягає стягенню сума сплати судвого збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити .

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 серпня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором Б/Н від 12.11.2019 року та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість у розмірі - 127813.64 грн., яка складається з наступного: - 106444.64 грн. - заборгованість за кредитом; - заборгованість за нарахованими відсотками:- 21369,00 грн. ..

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4026(чотири тисячі двадцять шість ) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко