КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2024 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року позивач звернувся з позовом до Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» про стягнення коштів.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 05.01.2017 року позивач уклав з АТ «Комерційний Банк «Приватбанк» договір №SAMDNWFD300 про вклад «Депозит Плюс» на 12 місяців та Додаткову угоду до вказаного договору, згідно умов яких позивач мав право поповнювати вклад та щомісячно отримувати проценти по вкладу за загальною ставкою 20% річних.

Окрім цього, даною додатковою угодою було передбачено, що Банк також перераховує на бонусний рахунок позивача «Бонус плюс» суму нарахованих процентів у розмірі 2% річних.

Згідно умов вказаних документів, позивач не мав можливості знімати готівку з даного рахунку «Бонус плюс», однак міг купувати товари в певних торгових точках, які працювали на партнерських основах з рахунком «Бонус плюс».

Разом з цим, у травні 2022 року позивачу стало відомо, що з його бонусного рахунку зникли грошові кошти, у зв`язку з цим, останній звернувся до АТ «КБ «Приватбанк».

Так, листом від 11.07.2022 року АТ «КБ «Приватбанк» надано відповідь на звернення позивача щодо його коштів, та зазначено, що «Банком було прийнято рішення щодо закриття програми «Бонус Плюс». Клієнти, які бажали використати накопичені бонуси могли це зробити до 30.04.2022 року у відповідності до умов програми «Бонус Плюс». Не використані бонуси у розмірі 41 576,20 грн. банк направив на рахунок Збройних Сил України 04.05.2022 року».

Таким чином, на думку позивача, банк неправомірно розпорядився його коштами, які були накопичені на його рахунку № НОМЕР_1 , у зв`язку з цим він був змушений звернутись до суду з даним позовом, в якому просив кошти на його рахунок.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2023 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 102-107).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Так, в обгрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції, у порушення вимог Конституції України та Законів України, не розглянув дану справу в межах заявлених ним вимог та на підставі поданих ним доказів.

При цьому, зазначає, що судом першої інстанції не було розглянуто його клопотань про витребування доказів та інших клопотань щодо встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, зауважує, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 761/28762/18 (а.с. 113-116).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 29.03.2024 року відкрито апеляційне провадження, надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до апеляційного розгляду в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

15.04.2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява-клопотання ОСОБА_1 , в якому він просив розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

Разом з тим, у порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи вищенаведені положення цивільного процесуального законодавства та предмет позову, підстави для розгляду справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно з ч. 1 та 2 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.01.2017 року позивач ОСОБА_1 уклав з АТ «КБ «Приват Банк» Договір №SAMDNWFD300 про вклад «Депозит Плюс», строковий на 12 місяців, з правом поповнення та із щомісячною виплатою процентів по вкладу за ставкою 18% річних.

Згідно з умовами додаткової угоди до договору окремі суми нарахованих процентів по вкладу в розмірі 2% річних щомісячно зараховувались на окремий бонусний банківський рахунок «Бонус Плюс».

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що 04.05.2022 року відповідач незаконно розпорядився наявними на його бонусному рахунку № НОМЕР_2 коштами у розмірі 41 576 грн. 20 коп. та протиправно позбавив його права власності на вказані кошти.

Разом з тим, невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови), розміщених на офіційному сайті АТ КБ «ПриватБанк» у мережі Інтернет. Укладання такого договору здійснюється на підставі заяви про приєднання та відповідає статтям 633, 634 Цивільного кодексу України.

Згідно з Договором № SAMDNWFD300 про вклад «Депозит Плюс» строковий на 12 місяців позивач своїм підписом підтвердив, що ознайомлений з вказаними Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщено на сайті pb.ua і приєднується до них.

Пунктом 1.1.1.9. Умов в редакції від 01.04.2022 року передбачено, що «Бонус Плюс» - електронний платіжний засіб міжнародної платіжної системи VISA Int. чи MasterCard, емітований ПриватБанком, який має додаткові властивості (накопичення на окремому рахунку бонусів і/або знижок).

Згідно з п. 1.1.1.8 Умов в редакції від 01.04.2022 року бонус - це сума коштів, яка зараховується на Бонусний рахунок клієнта після здійснення видаткових операцій у терміналах Торговця, що бере участь у спільній з Банком програмі « Бонус Плюс ». Бонус виникає за рахунок наданої Торговцем знижки. Обсяг коштів, що зараховуються у вигляді Бонусу, залежить від умов участі у спільній програмі конкретного Торговця (виходячи з розміру знижки), у якого здійснюється операція, і розраховується як відсоток від її розміру. Використання Бонусів для розрахунків можливе в терміналах Торговця, що бере участь у спільній з Банком програмі « Бонус Плюс » (мережа « Бонус Плюс »). Сторони узгодили, що клієнт має право перерахувати кошти, що знаходяться на Бонусному рахунку, на благодійність.

Пунктом 1.1.1.10 Умов в редакції від 01.04.2022 року встановлено, що бонусний рахунок - це спеціальний рахунок, що відкривається Банком для обліку в електронному вигляді бонусів Держателя картки за попередньо здійсненими операціями з платіжною карткою. Бонусний рахунок функціонує для обліку кредиторської заборгованості Банку перед Торговцем в сумі наданих знижок Держателю картки Банку в валюті гривня та не є поточним рахунком.

Отже, виходячи із норм Умов, бонуси на бонусному рахунку не належать (не є власністю) держателю картки (фізичній особі). На бонусному рахунку обліковується кредиторська заборгованість Банку перед Торговцями в сумі наданих знижок Держателю (тобто не кошти клієнта).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2022 року позивач подав відповідачу скаргу (вх. № 235-ВБ), на вказану скаргу відповідач надав відповідь від 11.07.2022 року № 20.1.0.0.0/7-2200708/15263, в якій повідомив, що банком було прийнято рішення щодо закриття програми "Бонус Плюс". Клієнти, які бажали використати накопичені бонуси могли це зробити до 30.04.2022 року у відповідності до умов програми "Бонус Плюс". Не використані бонуси у розмірі 41576 грн. 20 коп. банк направив на рахунок Збройних Сил України 04.05.2022 року.

Додатково банк зазначив, що відповідно до п. 1.1.5.1. Умов зміни та доповнення Договору вносяться Банком в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України, шляхом його розміщення на цьому сайті у новій редакції. Про такі зміни Банк повідомляє клієнтів шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації на офіційному сайті Банку www:privatbank.ua; розміщення інформації у відділеннях Банку; смс-повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта, повідомлення на електронну пошту клієнта; інформування у Системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу»; IVR-дзвінки; повідомлення через банкомати та термінали самообслуговування; месенджери (Telegram, Viber та ін.), шляхом направлення листа поштою тощо.

У свою чергу, відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

На підставі вищевстановлених обставин справи, а саме встановленої відсутності будь-яких фактичних даних стосовно того, що відповідачем було порушено право позивача на користування коштами, які обліковувалися на бонусному рахунку, не були власністю позивача та з дотримання вимог законодавства і умов договору були перераховані банком на рахунок Збройних Сил України після закриття програми "Бонус Плюс", суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих на вимогах закону та не доведених належними і допустимим доказами.

Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач був обізнаний про закриття програми "Бонус Плюс", адже своїм підписом в депозитному договорі підтвердив ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг, міг користуватися передбаченими каналами отримання інформації, а саме офіційним сайтом банку www:privatbank.ua, де вказану інформацію опубліковано до відома користувачів банку.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не розглянуто позовну заяву в межах заявлених вимог, колегія суддів відхиляє, оскільки як в первісній позовній заяві, так і в заяві про уточнення позовних вимог предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 41576 грн. 20 коп., які знаходилися на бонусному рахунку.

Посилання апелянта на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 761/28762/18, також є безпідставними, оскільки вказана справа не є релевантною до спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позивачем обставин, наведених в обгрунтування позовних вимог.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Також, слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про стягнення коштів - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О. В. Кафідова