Справа № 585/3820/23
Номер провадження 2/585/52/24
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

Головуючого судді - Цвєлодуб Г.О.,

за участю секретаря судового засідання - Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області з 22.09.2023 року перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Після виконання вимог ч.7 ст. 187 ЦПК України ухвалою суду від 02 листопада 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та призначенням справи в судове засідання на 01 грудня 2023 року на 11 год. 00 хв.

У вказане судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи за її позовом, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення (а.с.23). Повідомлень про причини неявки, заяв про розгляд справи за відсутності особи від позивача до суду не надходило, а тому судовий розгляд справи було відкладено до 04 січня 2024 року до 13 год. 00 хв.

У зазначене судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, повістка про виклик до суду повернулась без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та датою поштового штемпеля 14.12.2023 (а.с. 33), що, відповідно до п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України, рахується днем вручення судової повістки.

Повідомлень про причини неявки, заяв про розгляд справи за відсутності особи від позивача до суду не надходило, а тому проведення судового розгляду справи було відкладено до 12 лютого 2024 року до 09 год. 00 хв.

Повістку про виклик до суду позивач ОСОБА_1 отримала завчасно, 12.01.2024 р., однак до судового розгляду справи втретє не прибула, повідомлень про поважність причин неявки, заяв про розгляд справи за відсутності особи - від позивача до суду не надходило.

За змістом позовної заяви або у окремому документі до позову від ОСОБА_1 заяв про розгляд справи за її відсутності - не заявлялось.

Таким чином встановлено, що позивач повторно (тричі) в судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час судових засідань повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не подавала.

У зв`язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зважаючи на неодноразову неявку позивача в судове засідання суд вважає, що однією із підстав для залишення позову без розгляду слід вважати повторну неявку в судове засідання позивача, враховуючи наступне.

Так, приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, в тому числі позивача.

Зокрема частиною 5 статті 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його не з`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що право суду на залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, можливе лише за відсутності заяви позивача про розгляд справи без його участі, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду в разі неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.43 ч.2 п.2 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ст.44 ч.1 ЦПК України позивач, як учасник судового процесу, повинен добросовісно користуватись процесуальними правами та не зловживати ними.

Крім того, згідно ст.131 ч.3 ЦПК України позивач, як учасник справи, зобов`язаний повідомляти суд про причини своєї неявки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , яка реалізувала своє право на судовий розгляд у обраний нею спосіб, а саме подала позов на розгляд суду, однак жодного разу не прибула у судове засідання, не цікавились станом розгляду справи, будь-яких заяв із процесуальних питань, зокрема заяви про розгляд справи у її відсутність від ОСОБА_1 особисто у визначений процесуальним законом спосіб - до суду не надходило.

Відповідно до ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на те, що позивач особисто не з`явилась в судове засідання та не подала заяву про розгляд справи за її відсутності, суд дійшов висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Іншою підставою, яку було встановлено при дослідженні матеріалів судового справи, що також є релевантною для залишення позову без розгляду, є зловживання процесуальним правом, з огляду на такі обставини.

На офіційну адресу електронної пошти Роменського міськрайонного суду 04.01.2024 р. та 12.02.2024 року з адреси електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відправник «ОСОБА_3» надійшли фотокопії паперової заяви, складеної від імені позивача ОСОБА_1 , адресовані суду у справі №585/3820/23, про розгляд справи у відсутність позивача, підтримання позову, у зв`язку із чим судом наголошується наступне.

Так, статтею 14 ЦПК України визначено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система, а особи (учасники цивільного процесу), які не є адвокатами, нотаріусами, державними та приватними виконавцями, арбітражними керуючими, судовими експертами, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Окрім іншого, згідно п.16 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Отже, у разі реєстрації офіційної електронної адреси в ЄСІТС учасник справи може вчинити процесуальну дію в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС. У даній ситуації законодавець чітко визначив, що направлення документів до суду має відбуватись лише у два способи: або у паперовому виді засобами поштового зв`язку; або в електронній формі за допомогою ЄСІТС.

Крім того, чинне процесуальне законодавство не забороняє учасникові справи, якимй не має статусу, визначеного ч.6 ст. 14 ЦПК України, звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду з обов`язковим скріпленням таких документів власним електронним цифровим підписом учасника справи.

Наведений порядок подання учасниками процесу до суду документів у електронній формі визначений у висновках, викладених у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі № 205/5252/19 (провадження № 61-1125св22) від 3 травня 2022 року.

Фотокопії паперової заяви, що надійшли на офіційну адресу електронної пошти Роменського міськрайонного суду 04.01.2024 р. та 12.02.2024 року з адреси електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відправник «ОСОБА_3», складені від імені позивача ОСОБА_1 , електронним цифровим підписом позивача ОСОБА_1 - не скріплені, про що складено довідку відповідальним працівником канцелярії суду, містять підпис, що за візуальними ознаками очевидно не відповідає підпису позивача ОСОБА_1 , яким остання підписала позовну заяву, який міститься у її копії паспорта, та яким остання підписала копії документів до позову.

Таким чином, оскільки вказані вище заяви надійшли на електронну адресу суду не у спосіб, що визначений цивільним процесуальним законодавством, не підписані ЕЦП позивача, та містять очевидні ознаки підроблення підпису позивача, свідчать про той факт, що імовірно ОСОБА_1 доручила невстановленій особі подавати від її імені заяви до суду у позапроцесуальний спосіб, або така невстановлена особа з реквізитами адреси електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відправник «ОСОБА_3» діє без відома позивача у власних інтересах, що є тими достатніми обставинами, які суд розцінює як зловживання процесуальним правом.

Так, відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України).

Тобто цивільне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Крім того, відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями (пункт 2 частини другої статті 44 ЦПК України).

Отже, на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Зловживання процесуальними правами як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав. Це положення відповідає загальнотеоретичним розробкам конструкції зловживання правом, в яких воно нерідко визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав. Суб`єкт цивільного судочинства свої цивільні процесуальні права має здійснювати відповідно до їх призначення, яке або прямо визначено змістом того чи іншого суб`єктивного права, або вочевидь випливає з логіки існування того чи іншого суб`єктивного процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Таким чином, окремою достатньою підставою для залишення позову без розгляду суд вважає вчинення невстановленою особою дій від імені позивача та у позапроцесуальний спосіб, з очевидного дозволу чи за дорученням позивача, що слід розцінювати зловживанням процесуальним правом.

За даних обставин, враховуючи повторну неявку позивача, яка в судове засідання тричі не прибула, а також зважаючи на виявлений факт зловживання процесуальним правом, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду.

Також суд роз`яснює, що згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставівикладеного та керуючись ст. 44, п.3 ч.1,ч.2 ст.257, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ