Справа № 946/7746/23
Провадження № 2/946/1169/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2023 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_3 з жовтня 2001 року до 07 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 2,0512 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0392; земельну ділянку площею 0,4849 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0548; мисливську гладкоствольну рушницю ТОЗ-34, 12 кал., № НОМЕР_1 , 1990 року випуску.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В. №385/02-14 від 26 червня 2023 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки відсутні документи, що підтверджують факт належності спадкоємця за заповітом чи за законом.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, якою просить справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 з 2001 року до 07 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вони проживали однією сім`єю як подружжя, вели спільне господарство та бюджет.

Допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належить:

- житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 05 вересня 2007 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2/5331, що також підтверджено довідкою №761, виданою 09 червня 2023 року КП «Ізмаїльське МБТІ»;

- земельна ділянка площею 2,0512 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0392, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-023 від 12 травня 2023 року;

- земельна ділянка площею 0,4849 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0548, що підтверджено Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-023 від 12 травня 2023 року;

- мисливська гладкоствольна рушниця ТОЗ-34, 12 кал., №9035351, 1990 року випуску, що підтверджено довідкою №65/3 вх 1/аз, виданої 08 січня 2024 року Ізмаїльським РВП ГУНП в Одеській області.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12 липня 2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 23 червня 2009 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 3574, ОСОБА_3 заповів усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 71329879 від 01 лютого 2023 року, наданої приватним нотаріусом Арнаут О.В., заповіт ОСОБА_3 від 23 червня 2009 року, зареєстрований за № 3574, не змінювався та не скасовувався.

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку незалежно від змісту заповіту, немає.

Разом з тим встановлено, що ОСОБА_2 від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , відмовилась.

Крім цього ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 за ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється донька ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 06 червня 1975 року Ізмаїльським міським бюро ЗАГС, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 21 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльської міського управління юстиції Одеської області, свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_5 , виданим 11 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльської міського управління юстиції Одеської області, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 , виданим 16 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Як вже встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , відмовилась.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом другої, третьої черги відповідно до ст. 1261 - 1263 ЦК України після смерті ОСОБА_3 , які б прийняли спадщину немає.

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємицею за законом четвертої черги відповідно до ст. 1264 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являється:

- ОСОБА_1 .

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, оскільки мешкала разом із спадкодавцем однією сім`єю за однією адресою з ОСОБА_3 як подружжя у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де вели спільне господарство, робили ремонт в будинку, були пов`язані взаємними правами та обов`язками, тобто відносини які склались між ними були сімейними, отже вона має право на спадкування за законом як спадкоємиця четвертої черги після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ст. 1264 ЦК України, що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім цього, факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_3 з 2002 року до 07 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 підтверджено довідкою №115, виданою 29 червня 2023 року Саф`янівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області.

Письмовою відповіддю Ізмаїльського районного нотаріального округу Арнаут О.В. №385/02-14 від 26 червня 2023 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки відсутні документи, що підтверджують факт належності спадкоємця за заповітом чи за законом.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1225, 1261, 1264, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_3 з жовтня 2001 року до 07 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 2,0512 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0392;

- земельну ділянку площею 0,4849 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0548;

- мисливську гладкоствольну рушницю ТОЗ-34, 12 кал., № НОМЕР_1 , 1990 року випуску.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 17 квітня 2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар