Справа № 302/2158/23
Провадження № 2/302/83/24
У Х В А Л А

19.02.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В.П.,

з участю секретаря судового засідання Липей В.В.,

без участі сторін, їх представників та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко С.І., до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

25.12.2023 року представник позивача в його інтересах звернувся до суду з позовом до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання за ОСОБА_1 права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Міжгірської селищної ради від 16.03.2006 року було вирішено передати позивачу у приватну власність земельну ділянку площею 0,0024 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування гаража згідно кварталу забудови. У травні 2006 року на підставі рішення Міжгірської селищної ради від 16.03.2006 року КПП «Архітектура» було видано позивачу будівельний паспорт на забудову земельної ділянки для будівництва гаража в АДРЕСА_1 . 01 червня 2006 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області позивачу було видано дозвіл на виконання будівельних робіт №78 від 01.06.2006 року щодо будівництва гаража в АДРЕСА_2 . На підставі вищевказаних документів до кінця 2006 року позивач збудував на гараж площею 19,00 кв.м. 17 листопада 2008 року Позивач уклав із Міжгірським районним відділом Закарпатської регіональної філії Центру ДЗК договір на виконання робіт №88. На підставі рішення Міжгірської селищної ради від 16.03.2006 року землевпорядною організацією було виготовлено кадастрову справу на земельну ділянку площею 0,0024 га для будівництва і обслуговування гаража позивача в АДРЕСА_1 та забезпечено проведення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0021. 12 січня 2009 року відділом Держкомзему у Міжгірському районі Закарпатської області було видано позивачу державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №462424, який посвідчувалося право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0021 площею 0,0024 га для будівництва і обслуговування гаража. Рішенням державного реєстратора Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області Галай В.В. від 05.04.2021 року №57466121 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №462424 від 12.01.2009 року інформацію про право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0021 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 224, номер запису про право власності 41334001. З метою оформлення права власності на збудований у 2006 році на земельній ділянці з кадастровим номером :01:017:0021 гараж, 22.06.2023 року ФОП ОСОБА_2 на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт на гараж розташований в АДРЕСА_2 , внесений до Реєстру будівельної діяльності за №ТІ01:0588-7218-7997-5570. 21 грудня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до відділу ЦНАП Міжгірської селищної ради Закарпатської області з метою отримання послуги щодо подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації на підставі будівельного паспорта на збудований ним гараж в АДРЕСА_2 . Однак у наданні такої послуги йому було відмовлено. Листом від 21.12.2023 року №02/228 відділ ЦНАП Міжгірської селищної ради повідомив позивача про те, що у зв`язку із втратою чинності Законом України від 20.04.2000 року №1699-ІІІ «Про планування і забудову територій» та набуттям чинності Законом України від 17.02.2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» введення в експлуатацію гаражного приміщення збудованого позивачем на земельній ділянці з кадастровим номером :01:017:0021 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації на підставі будівельного паспорта є неможливою. Отже, оскільки будівельний паспорт та дозвіл на виконання будівельних робіт №78 від 01.06.2006 року, які були підставою для будівництва позивачем гаражу в АДРЕСА_2 у межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0021, наданий час не внесені до Реєстру будівельної діяльності та об`єктивно не можуть бути внесені без виготовленні по суті нових дозвільних документів на будівництво вже збудованого раніше гаражу, відповідно позивач не має можливості зареєструвати право власності на належне йому нерухоме майно.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27.12.2023 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та залучено у справу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державну інспекцію архітектури та містобудування України.

Позиції учасників справи за змістом процесуальних заяв

Представник позивача адвокат Рішко С.І. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяву про підтримку позовних вимог у повному обсязі з проханням винести судове рішення без його участі.

Відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі уповноваженого представника Щур В.М. на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав суду заяви, в яких зазначив, що просить справу розглянути без його участі, підтримує вимоги позовної заяви і повністю визнає позов, додаткових доказів та клопотань не має. Представник відповідача також повідомив, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється виключно в електронній форму через електронний кабінет або іншу державну реєстраційну систему, інтегровану з електронним кабінетом, користувачем якої є суб`єкт звернення та суб`єкт надання відповідної послуги. Орган місцевого самоврядування не є органом, який реєструє та видає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, бо такими повноваженнями наділена інспекція архітектури та містобудування України. ЦНАП Міжгірської селищної ради уповноважений тільки на реєстрацію звернення про прийняття в експлуатацію об`єкта, а саме формування витягу з реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ до Державної інспекції архітектури та містобудування України. У зв`язку з цим, що в ОСОБА_1 відсутній повний пакет документів, реєстрація такого Витягу у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва через технічні причини є неможливою.

Третя особа не надала пояснень чи заперечень на позов, будучи належно повідомленою про розгляд зазначеної справи.

Встановлені судом обставини

Згідно з рішенням ХХУІІ-а сесії ХХІУ-го скликання Міжгірської селищної ради від 16.03.2006 року «Про виділення земельних ділянок, передачу їх у власність, надання у користування» було вирішено передати ОСОБА_1 у приватну власність земельну ділянку площею 24 м.кв. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування гаража згідно кварталу забудови.

ОСОБА_1 у травні 2006 року було видано будівельний паспорт КПП «Архітектура» на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника в АДРЕСА_1 .

01.06.2006 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Міжгірської районної державної адміністрації видано гр. ОСОБА_1 дозвіл на виконання будівельних робіт №78 щодо будівництва гаража в АДРЕСА_2 .

12 січня 2009 року відділом Держкомзему у Міжгірському районі Закарпатської області було видано ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №462424, який посвідчувалося право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0021 площею 0,0024 га для будівництва і обслуговування гаража.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №251374418 від 06.04.2021 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровим номером :01:017:0021 площею 0,0024 га.

ОСОБА_1 збудував гараж площею 19,1 кв.м. по АДРЕСА_2 згідно з інформації наданої КПП «Архітектура».

ОСОБА_1 замовив у ФОП ОСОБА_2 технічний паспорт (інвентарну справу) на гараж, що розташований в АДРЕСА_2 , внесений до Реєстру будівельної діяльності за №ТІ01:0588-7218-7997-5570.

Відповідно до листа відділу ЦНАП Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області від 21.12.2023 №02/228 у зв`язку із втратою чинності Законом України від 20.04.2000 року №1699-ІІІ «Про планування і забудову територій» та набуттям чинності Законом України від 17.02.2011 року №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» введення в експлуатацію гаражного приміщення збудованого ОСОБА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :01:017:0021 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації на підставі будівельного паспорта є неможливою.

Згідно з Довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 16.12.2023 року оціночна вартість гаража, який розташований на АДРЕСА_2 становить 111860,36 грн.

Ці обставини сторонами не оспорюються.

Оцінивши встановлені обставини зміст позову, додані до нього докази, позицію сторін, суд дійшов такого висновку.

Нормативно-правове обґрунтування

Питання надання дозволу на будівництво об`єктів нерухомого майна, зокрема й індивідуального гаража, регламентується положеннями закону «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частинами 1, 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна сторона має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України передбачено таке :

- право власності на новостворене нерухому майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна;

- якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації;

- якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації;

- до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення мана).

Згідно з статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право, зокрема оспорюється або не визнається іншою особою.

Законом «Про регулювання містобудівної діяльності, який набрав чинності 12.03.2011 і надалі з урахуванням змін і доповнень у відповідний період, передбачено таке :

- до органу державного архітектурного будівельного контролю належить, зокрема виконавчий орган з питань державного архітектурного будівельного контролю селищної ради (стаття 6 ч.3 закону);

- до змісту управління в сфері містобудівної діяльності і архітектурного будівельного контролю належить, зокрема надання документів, що дають право на прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, - щодо об`єктів за класом наслідків (відповідальності), які належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), розташованих у межах відповідних населених пунктів (стаття 7 ч.1 п.7 закону);

- забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 500 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки (стаття 27 ч.1 закону);

- Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (стаття 39 ч.1 закону).

- Технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна проводиться юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію та отримали кваліфікаційний сертифікат на право виконання робіт із технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна відповідно до Закону України "Про архітектурну діяльність":

1) перед прийняттям в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (у тому числі після проведення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єкта будівництва, щодо якого набуто право на виконання будівельних робіт);

2) перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, щодо якого набуто право на виконання будівельних робіт;

3) перед проведенням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився внаслідок поділу, об`єднання об`єкта нерухомого майна або виділення частки з об`єкта нерухомого майна, крім випадків, коли за результатами такого поділу, об`єднання або виділення частки шляхом реконструкції закінчений будівництвом об`єкт приймався в експлуатацію;

4) перед прийняттям в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, визначених пунктом 9 розділу V "Прикінцеві положення" цього Закону;

5) на підставі судового рішення;

6) в інших випадках за бажанням замовника/власника об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва.

Технічна інвентаризація не вимагається для державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (стаття 39-3 ч.2 закону).

- Технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна у випадках, визначених пунктами 1-4, 6 частини другої цієї статті, проводиться на підставі договору, який укладається між особою, визначеною абзацом першим частини другої цієї статті, та замовником/власником об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва або уповноваженою ним особою. У разі проведення технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна державної або комунальної власності договір укладається з підприємством, установою, організацією, яка уповноважена в установленому порядку управляти відповідним об`єктом нерухомого майна.

Строк виконання робіт, розмір та порядок оплати робіт із технічної інвентаризації визначаються у договорі за домовленістю сторін.

Договір про проведення технічної інвентаризації може укладатися в електронній формі через електронний кабінет відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" (стаття 39-3 ч.3 закону).

Прикінчевими та Перехідними положеннями цього ж Закону (ч.ч.8, 9, 9-1) також передбачено:

дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об`єкта.

Дозволи на виконання підготовчих робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення їх виконання або до реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт чи отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію:

збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 500 квадратних метрів;

збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення.

Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.

До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об`єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються.

Установити, що:

1) на період до утворення (визначення) місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування органів державного архітектурно-будівельного контролю повноваження, визначені цим Законом, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду;

2) органи державного архітектурно-будівельного контролю утворюються (визначаються) Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями і органами місцевого самоврядування виходячи з можливостей та потреб відповідних територій;

3) органи державного архітектурно-будівельного контролю діють на підставі примірного положення про них, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до цього закону;

4) за зверненням відповідного органу місцевого самоврядування до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, створюється спільна комісія з передачі відповідної документації та вирішення питань, пов`язаних з утворенням та функціонуванням органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю починає здійснювати повноваження, визначені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства", на наступний день після затвердження акта спільної комісії.

Документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, отримані та чинні на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно-будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства", є чинними до завершення будівництва об`єктів.

Внесення змін до таких документів, їх анулювання, а також державний архітектурно-будівельний контроль та прийняття в експлуатацію об`єктів, що споруджуються на підставі таких документів, здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтями 6 та 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". У разі встановлення під час перевірки порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності щодо таких об`єктів відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про припинення прав на виконання підготовчих та будівельних робіт.

Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011 затверджено «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», зокрема передбачено : прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Згідно з постановою КМУ № 722 від 24.06.2022 затверджено «Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану».

Статтею 14 закону «Про основи містобудування» передбачено : до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування, окрім іншого, належить :

надання (отримання, реєстрація), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у випадках та відповідно до вимог, встановлених законом.

прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Постановою КМУ № 681 від 23.06.2021 затверджено порядок ведення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва і деякі питання забезпечення функціонування цієї Єдиної системи, зокрема пунктом 8 передбачено органам місцевого самоврядування забезпечити :

1) внесення до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва містобудівних умов та обмежень, будівельних паспортів, які видані до запровадження такої електронної системи;

2) підключення до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва розроблених геопросторових наборів даних генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій, детальних планів території, ортофотопланів, топографічних карт та планів відповідних рівнів у державній геодезичній системі координат УСК-2000, які оприлюднені як геопросторові сервіси відображення даних;

3) вжиття заходів для забезпечення інституційної та технічної спроможності для належного використання виконавчими органами відповідних рад Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва;

4) підключення центрів надання адміністративних послуг до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Пунктом 9 цієї ж постанови Уряду передбачено : до введення в дію Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва в частині створення інвентаризаційних справ, матеріалів технічної інвентаризації, технічних паспортів закінчених будівництвом об`єктів та їх частин (житлових та нежитлових приміщень), об`єктів незавершеного будівництва, укладення електронних договорів про проведення технічної інвентаризації та вчинення інших дій щодо цих документів з 1 серпня 2021 р.:

фізичні особи - підприємці або юридичні особи, які відповідно до частини другої статті 39-3 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності проводять технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, вносять до електронного кабінету користувача Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва відомості про проведену технічну інвентаризацію об`єкта нерухомого майна;

суб`єкти державної реєстрації прав під час надання послуги у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень використовують дані про об`єкт нерухомості, право на який підлягає реєстрації, з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

З обставин справи видно таке.

Позивач отримав у власність земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража. Ця земельна ділянка відведена в установленому порядку і право власності на неї зареєстровано в установленому порядку. Позивач також отримав станом на час звернення належні дозвільні документи на здійснення забудови гараж на відведеній йому земельній ділянці і спорудив гараж відповідно до виданої технічної документації. Станом на час отримання зазначених вище дозвільних документів питання забудови об`єкту нерухомого майна (гаража) регламентувалось положеннями закону «Про планування і забудову територій» (закон від 20.04.2000 № 1699-ІІІ), який втратив чинність у зв`язку із набуттям чинності законом України від 17.02.2011 №3038-VІ «Про регулювання містобудівної документації». Прикінцевими Положеннями (розділ V) зазначеного закону передбачено, що дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об`єкта (пункт 8).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва», зокрема Прикінцевими та перехідними положеннями передбачено, що документи, визначені частиною другою статті 22-2 цього закону, створені або видані до набрання чинності цим Законом, є чинними до закінчення їх строку дії (пункт 9).

Предметом спору до подання позовної заяви мало місце бездіяльність відповідача, який не вживав заходів для оформлення права власності на збудований у встановленому порядку індивідуальний гараж позивача, що стало перешкодою для набуття права власності на індивідуально визначене нерухоме майно та державну реєстрацію цього майна. Зокрема, начальник відділу "Центру надання адміністративних послуг" Міжгірської селищної ради письмово повідомив позивача на його звернення (вих. № 02/228 від 21.12.2023) про те, що відповідно до положень ч.1 ст. 27 закону «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова на підставі будівельного паспорта здійснюється виключно присадибних, дачних і садових земельних ділянок, а забудова земельних ділянок з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів здійснюється на підставі проектної документації на будівництво. Посадовець відповідача надав позивачу остаточний висновок на його звернення, що після набрання чинності законом України «Про регулювання містобудівної документації» від 17.02.2011 № 3038-VІ введення в експлуатацію гаражного приміщення, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:017:0021 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації на підставі будівельного паспорта є неможливою.

Водночас керівник відповідача подав у справу письмову позицію, що ним не заперечується позов, тобто вимога позивача оформити в судовому порядку право власності на об`єкт нерухомого майна індивідуальний гараж.

Отже, відповідач на звернення позивача в особі керівника центру надання адміністративних послуги надав позивачу неправомірну відповідь про відмову в наданні послуги у виді прийняття в експлуатацію раніше збудованого об`єкту нерухомого майна, бо така відмова повністю суперечить положенням статті 27 ч.1, пунктам 8, 9 закону «Про містобудівну діяльність». Відповідач, по суті, не визнає документи, які ним же видані позивачу для надання у власність земельної ділянки для цілей будівництва індивідуального гаража, дозволу на здійснення будівельних робіт на підставі виданого відповідачем будівельного паспорту. Ці документи повністю відповідали вимогам закону, який діяв станом на час їх видання.

Натомість керівник відповідача, по суті, письмово визнає позовні вимоги ОСОБА_1 , однак пояснює технічними причинами неможливість внесення відомостей про об`єкт нерухомого майна у відповідний реєстр про придатність об`єкта до експлуатації, а також тим, що в позивача відсутній повний пакет документів. Водночас відповідач не подав у справу перелік тих документів, які не подав позивач, з відповідним посиланням на нормативний акт (акти). Відповідач також не надав підтверджень того, що реєстрація наданих документів позивачем є неможливою з технічних причин.

Аналіз змісту позовних вимог, позиція та її обґрунтування відповідачем, вищезазначені положення законів та нормативних актів, які регулюють містобудівну діяльність, приводять суд до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Встановлені між сторонами правовідносини носять публічний характер. Адже відповідач як орган місцевого самоврядування на виконання владних повноважень, передбачених законом «Про регулювання містобудівної діяльності», по суті проявляє бездіяльність щодо прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна (індивідуального гаража), який споруджено позивачем на підставі належних дозвільних документів, які є чинним станом на час звернення позивача до відповідача із заявою прийняти об`єкт в експлуатацію в установленому порядку, передбаченому законом та іншими нормативним актами.

По суті відповідач і його уповноважені органи та посадові особи відмовляють позивачу в наданні адміністративної послуги щодо перевірки на придатність до експлуатації збудованого об`єкта нерухомого майна і внесення необхідних відомостей до декларації, яка вноситься у Реєстр будівельної діяльності для цієї мети. Зазначені дії є необхідними для виконання положень статті 5 ч.2 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» уповноваженим державним реєстратором для подальшого оформлення та внесення відомостей про право власності на гараж до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Саме вчиненням цих дій, відповідно до положень статті 331 ЦК України, завершується законодавчо встановлена процедура набуття права власності на новостворене майно. З огляду на викладене захист прав позивача не втрачено в позасудовому порядку за умови належного виконання своїх повноважень відповідачем як суб`єктом владних повноважень, який має дійти на підставі положень закону та реалізувати свої повноваження для належного обслуговування громадян у питаннях містобудівної діяльності. Позивач також має право здійснити захист свого права в порядку адміністративного судочинства.

Статтею 206 ч.4 ЦПК України передбачено якщо визнання відповідачем позову суперечить закону, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні позову і продовжує судовий розгляд. Справа знаходиться на стадії підготовчого провадження.

Згідно з статтею 200 ч.2 п.2 ЦПК України, суд за результатами підготовчого засідання постановляє ухвалу про закриття провадження в справі.

З огляду на викладене суд дійшов переконання про необхідність застосування положень п.1 частини першої статті 255 ЦПК України, тобто закрити провадження в справі.

Судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви підлягають поверненню позивачу з державного бюджету відповідно до положень статті 255 ч.2 ЦПК України, статті 7 ч.1 п.4 закону «Про судовий збір».

Керуючись статтями 200 ч.2 п.2, 260, 261, 255, 256, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у прийнятті визнання позову відповідачем.

Закрити провадження в цивільній справі.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції Закарпатського окружного адміністративного суду, м. Ужгород відповідно до положень статті 19 ч.1 пункт 1 Кодексу про адміністративне судочинство України.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 , судовий збір у сумі 1118 грн 60 коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 15 днів з дня винесення цієї ухвали.

Суддя : В. П. Кривка