ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
03 квітня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретарів Омельчук С.А., Кавунець А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Фастівської міської ради Київської області про визнання права власності на частину спадщини, -
Адвокат Гавриленко В.О., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Фастівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину, в якій просить визнати за позивачем право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , як спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивує тим, що квартира АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . В 2012 році померла мати позивача ОСОБА_4 , спадщину фактично прийняв її чоловік ОСОБА_3 . В 2015 році померла сестра позивача ОСОБА_6 . В 2018 році помер батько позивача ОСОБА_3 . Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Таким чином, представник позивача вважає, що позивач має право на частину даної квартири як спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою судді від 25 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.
11 березня 2024 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , Фастівської міської ради про визнання права власності на частину спадщини, в якій просив визнати за ним право власності на частину квартири АДРЕСА_2 , як спадщину за правом представлення після смерті дідуся ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої позовні вимоги мотивує тим, що дана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . ОСОБА_6 є його рідною матір`ю. Бабуся ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після її смерті тільки її чоловік, а дідусь позивача ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину. Мати позивача ОСОБА_7 померла в 2015 році, після смерті якої за позивачем визнано право власності на частину квартири. У 2018 році помер дідусь ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на частину спірної квартири (1/4 частина дідуся та 1/4 частина бабусі). На день смерті дідуся, матері позивача ОСОБА_7 вже не було вживих, а позивачеві було повних 13 років. Тому, позивач як спадкоємець претендує на частину спірної квартири після смерті дідуся ОСОБА_3 .
В підготовчому судовому засіданні 11.03.2024 відповідно до ст. 51 ЦПК України, встановлено неналежність відповідача Фастівської міської ради, проте відсутні і підстави для її заміни.
19.03.2024 через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Гавриленко В.О. подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати за ОСОБА_1 право власності на квартири за адресою: АДРЕСА_1 , як спадщину після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину спадщини та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання сторони не з`явилися, про день слухання справи повідомлялися судом належним чином, до канцелярії суду подали письмові заяви, в яких представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гавриленко В.О. вимоги первісного позову з уточненням частини квартири підтримав, просив задовольнити, зустрічний позов визнає, справу просив розглянути в їх відсутність. Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Гончаренко С.С. первісний позов з уточненням визнає, вимоги зустрічного позову підтримала, просила задовольнити та розглядати справу без її участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 27 квітня 1994 року квартира в АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 (а.с.19-20).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Фастові Київської області та його батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.16).
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.7).
Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.
Згідно витребуваної судом інформації з Першої Фастівської державної нотаріальної контори №23/01-16 від 16.01.2024 встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заведена (а.с.60).
Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На момент смерті ОСОБА_4 разом з нею проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_3 , що підтверджено відповіддю виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області від 13.11.2020 (а.с.22).
ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 (сестра позивача), що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.17).
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивача ОСОБА_3 (а.с.6).
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1077/02-31 від 21 вересня 2018 року державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Київській області, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , в зв`язку з тим, що спадкоємцем не пред`явлено оригіналу правовстановлюючого документа на спірну квартиру (а.с.9-10).
Крім цього, в постанові зазначено про неможливість достовірно визначити склад спадкового майна- яка саме частина квартири належить спадкодавцю.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
На підставі частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з п.3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди, в основному, задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».
Також, у даному Листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».
Припинення права спільної сумісної власності здійснюється шляхом: 1) виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності; 2) поділу майна, що є у спільній сумісній власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Обгрунтовуючи позов позивач ОСОБА_1 , який є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_3 просив визнати за ним право власності на частину спадкової квартири, яка згідно свідоцтва про право власності на житло належала чотирьом членам родини на праві спільної сумісної власності, а отже частки визначено не було.
Отже, після виділу такої частки судом, припиняється право спільної сумісної власності на спадкову квартиру.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно статті 95 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , як спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , доведеними та обґрунтованими.
Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 суд звертає увагу на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 квітня 1994 року квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 . Дане свідоцтво зареєстроване Фастівським БТІ 27.04.1994 року в книзі № 107 р.8414 (а.с.91).
Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_2 н6ародився ІНФОРМАЦІЯ_8 , та його батьками є: мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_10 (а.с.86).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб 05 грудня 2003 року (а.с.90).
Мати позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджено копією свідоцтва про смерть (а.с.92).
Дідусь позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На день смерті дідуся ОСОБА_3 , його доньки ОСОБА_12 , а матері ОСОБА_2 вже не було вживих, а сам ОСОБА_2 був неповнолітнім.
За правилами частини 4 статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
При зверненні ОСОБА_2 до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини на відповідну частку у спадщині, Постановою державного нотаріуса Першої фастівської державної нотаріальної контори Київської області №113/02-32 від 13.02.2024, йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру (а.с.85).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 доведеними та обґрунтованими, так як він як спадкоємець майна за правом представлення після смерті дідуся ОСОБА_3 , та має право на частину спадкової квартири.
Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 392, 1218, 1268, 1270 ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , як спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину спадщини задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 , як спадщина за правом представлення після смерті дідуся ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковалевська