Справа № 279/8325/23
Провадження № 2/279/398/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Недашківської Л.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/8325/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 14.03.2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №871859163.

28.11.2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату наумовах, визначених договором.

31.12.2020 року Додатоковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу в новій редакції.

20.10.2022 року між ТОВ "Таліон Плоюс" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20102022, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі прав вимоги. Відповідно до реєстру прав мимоги №1 від 21.10.2022 року до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 року позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 21739,24 грн., з яких: 10500, 00 грн. сума заборговнаості за основною сумою боргу, 11239,24 грн. сума заборгованості за відсотками.

18.03.2023 року між ТОВ "Фінансова компанія "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №78412513.

14.06.2021 року між ТОВ "Фінансова компанія "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" передає ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" приймає права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №9 від 23.08.2023 року до договору факторингу № №14/06/21 від 14.06.2021 року позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 3600,00 грн., з яких: 1000, 00 грн. сума заборговнаості за основною сумою боргу, 2600,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Просив стягнути з відповідача заборгованість за вазаними договорами та понесені судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано. Про розгляд справи суд повідомляв відповідача за зареєстрованим місцем проживання, копію ухвали про відкриття провадження з додатками отримав 03.01.2024 року.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом Украiни «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутних послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням етектронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примiрнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реестрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реестрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн».

Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Кредитний договір №871859163 від 14.03.2020 року та договір прзики №78412315 від 18.02.2023 року містять електронний підпис одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до п. 7 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Стаття 1050 ЦК України зазначає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Як встановлено судом, 14.03.2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №871859163, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 10500,00 грн., строком на 20 днів (до 03.04.2020 року), зі сплатою 0,63 % від суми Кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.1.4 договору у випадку коистуваня кредитом понад строк, встановлений п.1.2 договору, умови щодо нарахвання процентів заДисконтною процентною ставкою скасовуються і до взаємовідносн, між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70 % від суми кредиту за кжен день користування кредитом.

07.04.2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 було укладено додаткова угода до кредитного договору №871859163 від 14.03.2020 року, відповідно до п.п. 3, 4 якої починаючи з 03.04.2020 року позичальник сплачує за користування кредитом 1,27 відсотків в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою; додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між сторонами з 03.04.2020 року.

20.05.2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 було укладено додаткова угода до кредитного договору №871859163 від 14.03.2020 року, відповідно до п.п.1,2 якої Товариство надає позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 16579,80 грн. на 28 днів; загальна сума заборгованості є фіксованою, а будь-які нарахування до договору призупиняються.

22.05.2020 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ОСОБА_1 було укладено додаткова угода до кредитного договору №871859163 від 14.03.2020 року, відповідно до п.п.1,2 якої Товариство надає позичальнику розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 16946,76 грн. на 28 днів; загальна сума заборгованості є фіксованою, а будь-які нарахування до договору призупиняються.

28.11.2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату наумовах, визначених договором.

Оскільки договір факторингу між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" був укладений 28.11.2018 року, таким чином, ТОВ "Таліон Плюс" не набуло права вимоги за кредитним договором від 14.03.2020 року, відповідно до договору факторину №28/1118-01 від 28.11.2018 року, а відтак ТОВ "Таліон Плюс" не набувши прав вимоги не відчужило вказане право вимоги позивачу, а позивач в свою чергу не набув прав вимоги за кредитним договором №87859163.

Крім того, позивачем не долучено до позовної заяви договір факторингу укладений 28.11.2018 року між ТОВ "Манівео Швидка Фінансова Допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу №28/1118-01. Натомість до позовної заяви долучено додаткову угоду від 31.12.2020 року до догорору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2028 року.

При цьому, суд не може надати оцінку вказаній додатковій угоді, як доказу у справі, оскільки з її змісту слідує, що сторони дійшли згоди викласти текст Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2028 року у новій редакції, однак проаналізувати текст договору у новій редакції неможливо без ознайомлення зі старою редакцією договору.

Також суд зауважує, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №87859163 від 14.03.2020 року в розмірі 21139,24 грн., при цьому поза увагою сторони позивача залишились умови додаткових угод до вказаного кредитного договору з яких вбачається інших розмір заборгованості та в яких викладено про те, що загальна сума заборгованості є фіксованою, а будь-які нарахування до договору призупиняються.

18.03.2023 року між ТОВ "Фінансова компанія "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ОСОБА_1 було укладено договір позики №78412513, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., строком на 14 днів тобто до 01.04.2023 року, зі сплатою 2,5 % від на кожен день користування кредитом.

14.06.2021 року між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" та ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №14/06/21. Відповідно до п. 1.1 Договору факторингу від 14.06.2021 року за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників , включаючи суму основного зобов`язання (позики), плати за позикою (платою за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту.

Оскільки договір факторингу був укладений 14.06.2021 року, таким чином, позивач не набув права вимоги за договором позики від 18.03.2023 року, відповідно до договору факторину №14/06/21 від 14.06.2021 року.

Разом з тим, суд критично відноситься до долученої позивачем додаткової угоди №10 від 23.08.2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, оскільки вона не містить суми заборгованості до реєстру боржників №8 від 26.07.2023 року, на який, як на підставу своїх вимог посилається позивач.

Таким чином, позивачем не доведено на підставі належних, допустимих та достатніх доказів набуття права вимоги за вказаними вище договорами, з додатків до позовної заяви неможливо встановити строк за який були нараховані відсотки та в якому розмір.

Оскільки, згідно положень ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.4-12,141,247,259,263-265 ЦПК України, ст.ст.525,526,530,549,610-612,628,629,638,1048,1050 ЦК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач Товариство з обмеженою відповідльністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", місце знаходження: 07400, м. Бровари, вул. Лісова,2, поверх 4, Київська область, .

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом