Провадження № 2/201/738/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Таїсія Володимирівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.В., Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді Наумової О.С. від 16.11.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити правилами загального позовного провадження (а.с. 15).

Ухвалю суду від 24.05.2024 за клопотанням позивачки до участі справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_2 (а.с. 37).

Ухвалю суду від 24.05.2024 за клопотанням позивачки витребувано докази, витребувано від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С. копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведену 03.11.2023р. за номером № 44/2023 (номер у спадковому реєстрі - 71509288) (а.с. 38).

В обґрунтування позову позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Маріуполі Донецької області померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 03.01.2023 Шевченковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 18, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії та житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , чоловіку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємицею якого була дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

03.11.2023 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С., однак пропустила строк на прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С. від 03.11.2023 № 109/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивачка є внутрішньо-переміщеною особою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з перебуванням на тимчасово окупованій території, тривалою процедурою встановлення факту смерті матері в судовому порядку та отриманням свідоцтва про її смерть в органах РАЦС пропустила строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, просила визначити додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, у кій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала просипала їх задовольнити а.с. 18).

Представник відповідача Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 70).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, правом на надання відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Відповідач був повідомлені через офіційний веб-сайт судової влади України, оскільки місцем його проживання є тимчасово окупована територія (а.с. 46, 73).

Треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.В. і представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 75-72).

Від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.В. 19.12.2023 надходила заяв про розгляд справи без її участі (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що позивачка є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 53).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Маріуполі Донецької області померла, про що 03.01.2023 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 52).

З Єдиного держаного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2022 у справі № 203/5021/22 (провадження № 2-о/0203/196/2022) за заявою ОСОБА_1 встановлений факт смерті громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті Україна, Донецька область, м. Маріуполь.

На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 56, 57).

Як вказує позивачка, після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсії та житлового будинку АДРЕСА_1 , що належав чоловіку померлої ОСОБА_4 , який також помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

03.11.2023 позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С., однак пропустила строк на прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Т.С. від 03.11.2023 № 109/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 58).

Згідно довідки від 06.04.2022 № 1201- позивачка ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Позивачка вказує, що у зв`язку з перебуванням на тимчасово окупованій території, тривалою процедурою встановлення факту смерті матері в судовому порядку та отриманням свідоцтва про її смерть в органах РАЦС нею пропущений строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно із ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 315/386/19, в якій акцентував увагу на тому, що за загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, за встановленого передбачений законом строк на прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, оскільки вони були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (тяжка хвороба, введення воєнного стану на території України та інші обставини, що випливають з цього).

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у справі ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, вся територія Маріупольського району з 05.03.2022р. перебуває у тимчасовій окупації.

Позивачка ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, нині проживає у м. Дніпрі. Вказує, що у зв`язку з перебуванням на тимчасово окупованій території, тривалою процедурою встановлення факту смерті матері в судовому порядку та отриманням свідоцтва про її смерть в органах РАЦС нею пропущений строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, передбачений законом строк на прийняття спадщини позивачка пропустила з поважних причин, оскільки останні були пов`язані з об`єктивними непереборними та істотними труднощами (введення воєнного стану на території України, окупація міста Маріуполя, вимушене переселення, втрата документів).

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними і об`єктивними, що підтверджується матеріалами справи, а тому вважає доцільним для позивачки визначити такий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, терміном у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області, ОСОБА_2 (треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Борисевич Таїсія Володимирівна, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) додатковий строк в два місяця з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення складений 12 квітня 2024 року.

Суддя О.С. Наумова