Провадження №2/756/1274/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Міщенку О.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2011 року до 05 березня 2022 року.

В обґрунтування заяви вказувала, що 23.01.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб. Після одруження ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Від шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

20.03.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано. Після розлучення позивач повернулася на дівоче прізвище ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що в подальшому, починаючи з 01.01.2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали знову проживати разом як чоловік та дружина однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що з часу їх спільного проживання однією сім?єю з ОСОБА_4 , як чоловік та дружина, вони займалися вихованням сина, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та спільні витрати, фактично виконували права та обов`язки подружжя.

Також позивач зазначає, що про відносини з померлим, як чоловіка та дружини свідчать фотокартки, на яких зображені вона з померлим, з родичами, у сімейному колі, з друзями та на сімейному відпочинку.

05.03.2022 року під час вторгнення на територію України російських окупаційних військ ОСОБА_4 було вбито у місті Ірпінь, що підтверджується довідкою про причину смерті та свідоцтвом про смерть. Позивач стверджує, що займалася організацією евакуації тіла з окупованого Ірпеня та проведенням поховання ОСОБА_4

21.06.2023 року, позивач звернулася до приватного нотаріуса КМНО Мартиненко С.Ю. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , однак постановою від 22.06.2023 року приватний виконавець відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки не було надано доказів по встановленню родинних зв`язків, а саме, що ОСОБА_4 був чоловіком ОСОБА_1 .

Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачу необхідно для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 - автомобіль БМВ 1994 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 . На час смерті нерухомого майна ОСОБА_4 не мав.

За таких обставин, позивач позбавлена можливості оформити спадщину за законом, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просили про задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував що його довіритель стверджує, що в позовній заяві правильно викладені обставини справи, які мали місце між позивачем та його померлим братом.

Відповідач ОСОБА_4 надав суду заяву у якій визнавав позов та зазначив, що дійсно його мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_4 з січня 2011 року знову «зійшлися» та почали проживати разом як чоловік та дружина однією сім`єю без реєстрації шлюбу, разом виховували його, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та фактично виконували права та обов`язки подружжя, у такому статусі вини проживали до смерті ОСОБА_4 .

В судовому засіданні заслуханий свідок ОСОБА_10 , що був шкільним товаришем та другом померлого ОСОБА_4 підтвердив, що позивач ОСОБА_1 з ОСОБА_4 після розірвання шлюбу знову почали проживати разом, як чоловік та жінка і ні у кого не виникало сумнівів, що вони подружжя.

В судовому засіданні заслуханий свідок ОСОБА_11 , яка приходиться сусідкою по будинку позивача вказувала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійсно проживали однією сім`єю з 2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Вислухавши позивача та її представника, заслухавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб. Після одруження ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Від даного шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

20 березня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №93, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Після розлучення позивач повернулася на дівоче прізвище ОСОБА_1 .

Представник позивача, обґрунтовуючи вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з січня 2011 року до 05.03.2022 року, посилається на ст. 3 СК України, яка визначає ознаки сім`ї.

Таким чином, встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можливе за умови, що ні один з них на час такого проживання не перебував у зареєстрованому шлюбі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі на час спільного проживання не перебували.

Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Більше того, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 2 ст. 3 СК України вбачається, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, або ж із поважних причин не проживають разом, однак пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить позивачу на праві приватної власності. ОСОБА_4 був зареєстрований за вказаною адресою на момент загибелі.

Про відносини позивача з померлим свідчать фотокартки, на яких вони зображені разом з родичами, у сімейному колі, з друзями та на сімейному відпочинку.

05.03.2022 року під час вторгнення на територію України російських окупаційних військ ОСОБА_4 було вбито у місті Ірпінь, що підтверджується довідкою про причину смерті №010-1604 від та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.03.2022 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивач займалася організацією евакуації тіла з окупованого Ірпеня та проведенням поховання ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою виданою на її ім`я про поховання померлого громадянина на кладовищі м. Києва від 14.03.2022 року, виданої РССКП «Спецкомбінат ПКПО» м. Київ Лісове Кладовище. Також про вказане свідчить стаття в інтернет ЗМІ - The Kyiv Independent, в якій описані події загибелі та поховання ОСОБА_4 .

Згідно вимог частини 4 статті 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Тобто, поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

ОСОБА_3 , який є братом ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , який є сином загиблого, у своїх письмових поясненнях підтвердили факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 і не заперечували щодо його встановлення.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження є необхідним для заявника з метою отримання спадщини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаної заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 3, 25, 104 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 19, 80, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315-319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період часу з січня 2011 року до 05 березня 2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук