ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

19 січня 2024 року

м. Харків

справа № 645/3528/23

провадження № 22-ц/818/860/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Шевченко Г.С., -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду.

В обгрунтування позову зазначає, що відповідачка є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає їй КП «Харківські теплові мережі. Між тим, внаслідок несвоєчасної оплати комунальних послуг за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року за нею у творилась заборгованість в розмірі 70 972,87грн., які остання добровільно сплатити відмовляється.

Просить суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року у розмірі 70 972,87грн., а також судовий збір у розмірі 2 684грн.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2023 року позов КП «Харківські теплові мережі» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року у розмірі 70 972,87грн., а також судовий збір в розмірі 2 684грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення позову, стягнувши з неї заборгованість за надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 61 727,13грн., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачем під час складання розрахунку заборгованості не були враховані всі здійснені нею сплати.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Харківські теплові мережі» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін посилаючись на те, що при складанні розрахунку були враховані всі здійснені відповідачем оплати за спірний період.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведена наявність за відповідачами заборгованості за послуги з теплопостачання. Розрахунок заборгованості складений позивачем з урахуванням здійснених відповідачем сплат, а саме: 31 серпня 2017 року, 19 листопада 2018 року та 25 жовтня 2021 року.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з теплопостачання, які надає КП «Харківські теплові мережі». За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо виконання умов договору про надання послуг постачання теплової енергії .

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Законом України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, визначено споживача теплової енергії, як фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичну особу, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості по особовому рахунку 6271 за відповідачем мається заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року у розмірі 70 972,87грн. Із змісту зазначеного розрахунку вбачається, що відповідачу нараховувалися об`єми наданих послуг з опалення.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

В суді першої інстанції відповідач не заперечувала щодо наявності в неї перед позивачем заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Разом з тим, остання не погоджується із визначеним позивачем розміром такої заборгованості. Звертає увагу на те, що при складанні розрахунку позивачем не були враховані здійснені нею сплати а саме: 31 серпня 2017 року 6 425,74грн., 19 листопада 2018 року 1грн., та 25 жовтня 2021 року 3 000грн.. Вказує, що в наданому позивачем розрахунку містяться неточності та розбіжності. Вважає, що розмір заборгованості за надані їй позивачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року складає 61 727,13грн.

Клопотання про застосування строку позовної давності, ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції відповідачем не заявлялось.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року (а.с.4), позивачем щомісяця здійснювались нарахування за опалення (колонка №3) та підігрів води (колонка №9). У колонці №15 розрахунку зазначалась загальна сума цих нарахувань за місяць. Загальний розмір нарахувань за надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року становить 71 248,05грн., а загальний розмір заборгованості становить 70 972,87грн.

Між тим, колегія суддів вважає, що при визначені загальної суми заборгованості позивачем не були враховані всі здійснені позивачем сплати за вказаний період.

Так, із змісту розрахунку вбачається, що при визначенні суми заборгованості в розмірі 70 972,87грн. позивачем були враховані лише оплати здійснені відповідачем у жовтні 2014 року 3,75грн., у листопаді 2018 року 1грн. та у вересні 2021 року - 270,43грн. (71 248,05грн. - 3,75грн. 1грн. 270,43грн. = 70 972,87грн.). Разом з тим, здійснені відповідачем сплати у серпні 2017 року в розмірі 6 245,74грн. та у жовтні 2021 року в розмірі 3 000грн. позивачем враховані не були, хоча і відображені у розрахунку. Тобто сума заборгованості після сплати зазначених платежів не була відповідно зменшена.

Доводи позивача про те, що ці суми були віднесені на сплату заборгованості за попередні періоди не підтверджені, у розрахунку зазначене не відображено.

Посилання відповідача на те, що наданий ними розрахунок заборгованості був складений, з урахуванням усіх здійснених відповідачем сплат, в тому числі, у серпні 2017 року в розмірі 6 245,74грн. та у жовтні 2021 року в розмірі 3 000грн. є безпідставними та спростовуються арифметичними підрахунками суду на підставі здійснених позивачем нарахувань за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що надані позивачем до суду апеляційної інстанції відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання стосуються іншого споживача, а саме ОСОБА_3 .

Таким чином, з викладеного вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідача за надані позивачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року становитиме 61 727,13грн. (70 972,87грн. 3 000грн. - 6 245,74грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківській теплові мережі».

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення з відповідача суми заборгованості за опалення та гарячу воду підлягає зміні.

Частинам 1, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви КП Харківські теплові мережі» було сплачено судовий збір у розмірі 2 684грн.

При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 1 610,41грн.

Разом з тим, при вирішення питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI /з наступними змінами/ «Про судовий збір».

Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» при подачі апеляційної скарги судовий збір обчислюється відповідно до пп.6 п.1 ч. 2 ст. 4, а саме із апеляційної скарги на рішення суду 150% (відсотків) ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп.2, п. п.1 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання юридичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року складав 2 684грн.

Матеріали справи свідчать, що у липні 2023 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому міститься одна вимога майнового характеру на загальну суму 70 972,87грн., 1,5% від якої становить 1 064,59грн., що є меншим за встановлений законом мінімальний розмір судового збору для даної категорії.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви становив 2 684грн.

Оскаржуваним рішення позов було задоволено на суму 70 972,87грн.

Відповідачем оскаржувалося рішення лише в частині 9 245,74грн. (70 972,87грн. 61 727,13грн.).

При цьому, згідно ч.4. ст.6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становитиме 524,47грн.:

(70 972,87грн. заявлені позовні вимоги / 9 245,74грн. вимоги, які оскаржуються = 7,6762 частина; 2 684грн. / 7,6762 = 349,65грн. * 150% = 524,47грн.

Разом з тим, як зазначалось вище, за подання апеляційної скарги відповідачем було сплачено 1 610,41грн., судового збору, тобто в більшому розмірі.

Між тим, відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою в порядку п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" про повернення надмірного сплаченого судового збору в розмірі 1 085,94грн. (1 610,41грн. 524,47грн.).

Оскільки апеляційну скаргу було задоволено у повному обсязі, тому судовий збір за подання апеляційної скарги, який підлягає стягненню з Банку на користь відповідача становитиме 524,47грн.

Натомість, судовий збір за подання позовної заяви, який підлягає стягненню з відповідача на користь КП «Харківській теплові мережі» пропорційно розміру задоволених позовних вимог становитиме 2 334,52грн.:

(70 972,87грн. заявлені позовні вимоги / 61 727,13грн. задоволені позовні вимоги) = 1,1497 частина задоволених позовних вимог; 2 684грн. / 1,1497 = 2 334,52грн.

Таким чином з відповідача на користь КП «Харківській теплові мережі» підлягає стягненню різниця судового збору в розмірі 1 810,05грн. (2 334,52грн. - 524,47грн.).

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2023 року частині розміру стягнення з відповідача заборгованості за опалення та гарячу воду за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року в розмірі 61 727,13грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 810,05грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 січня 2024 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова