Справа № 541/1227/14-ц
Провадження № 6/541/1/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Докуніній А.С.,

за участі заявниці боржниці ОСОБА_1 та її представника адвоката Яресько Н.В., представника стягувача адвоката Микитенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, яку в подальшому уточнила, про визнання виконавчого листа №2/541/38/2016 від 13.09.2016р., виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, про стягнення з неї на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суми заборгованості по кредитному договору в розмірі 1 324 589, 82 грн., який перебуває на примусовому виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., таким, що не підлягає виконанню.

Свою заяву мотивувала тим, що 21.01.2016 року рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області було відмовлено Публічному Акціонерному Товариству «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» в задоволені позовних вимог до неї, ОСОБА_1 , про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №К-134-2007 від 15.07.2007 року. Ухвалою цього ж суду від 21.01.2016 року провадження по справі за позовними вимогами Публічного Акціонерного Товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до ФОП ОСОБА_1 та Миргородське підприємство технічної Інвентаризації та експертизи «Інвентаризатор» про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №К-134-2007 від 15.07.2007 року - закрито. 16 березня 2016 року Апеляційний суд Полтавської області виніс постанову по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до солідарних відповідачів ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_1 , Миргородське підприємство технічної Інвентаризації та експертизи «Інвентаризатор» про стягнення заборгованості по кредитному договору №К-134-2007 від 15.07.2007 року, відповідно до рішення суду з неї було стягнуто на користь позивача кошти в сумі - 1324589,82 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 885962,42 грн. і проценти 362488,85 грн., та пеня 76138,55 грн. Ухвалу Миргородського міськрайонного суду залишили без змін. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області видав виконавчий лист 13.09.2016 року за № 2/541/38/2016, за вказаним виконавчим листом відкрите виконавче провадження у приватного виконавця Скрипник Володимира Леонідовича, де перебуває на виконанні. Вважає, що на теперішній час вона не має жодних боргів перед установою стягувача по кредитному договору №К-134-2007 від 15.07.2007року. Просила визнати виконавчий лист від 13.09.2016 року № 2/541/38/2016, виданий Миргородський міськрайонним судом Полтавської області таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 16.11.2023р. справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню, прийнято до свого провадження суддею Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Дністрян О.М.

В ході судового розгляду заявницею боржницею ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення по справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити питання про наявність у неї боргу з врахуванням сплачених перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» станом на час вирішення справи в суді.

Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи було відмовлено.

Представником ТОВ «Фінансова компанія «Геліос» подано заперечення на заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якому зазначили, що вважають її не обґрунтованою, не підтвердженою жодними належними й допустимими доказами та такою, що підлягає залишенню без розгляду з огляду на її безпідставність. Зазначили, що така підстава визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, як припинення боргу Боржника може бути застосована судом виключно у разі надання Боржником доказів погашення Боржником боргу за виконавчим листом або погашення боргу за зобов`язанням в позасудовому порядку. Зазначені докази погашення боргу можуть бути підставою визнання боргу відсутнім, а виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виключно за умови, що таке погашення боргу та такі докази виникли після винесення судом рішення у даній справі та після видачі виконавчого листа. Тобто - докази, які не були предметом дослідження під час розгляду справи, а є документами та фактами, які змінили або могли вплинути на зміну розміру заборгованості, розмір якої вже встановлено судом у рішенні. Натомість, до заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, Боржницею долучено докази, які вже були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанції. Більше того, Боржницею долучено докази, які виникли та існували за чотири-шість років до винесення судом рішення по суті спору у даній справі. Більше того, предмет вимоги у даній справі вже розглядався судами першої та апеляційної інстанції в рамках окремого позовного провадження по справі №917/484/21. Предметом спору у зазначеній справі №917/484/21 були вимоги ОСОБА_1 (позивач у справі №917/484/21) про визнання договору про відновлювальну кредитну лінію №К-134-2007, укладеного 15.10.2007, припиненим у зв`язку з належним виконанням. Вважають зазначені дії Боржниці такими, що спрямовані на введення суду в оману, такими які беззаперечно є зловживанням процесуальними правами та доказом спроби Боржниці узаконити ухилення від виконання рішення суду. Просили визнати зловживанням процесуальними правами подання ОСОБА_1 завідомо безпідставної заяви про визнання Виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду Полтавської області №2/541/38/2016 від 13.09.2016 року таким, що не підлягає виконанню, залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання Виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду Полтавської області №2/541/38/2016 від 13.09.2016 року таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Яресько Н.В. заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, підтримала та просили задовольнити з підстав, викладених у заяві. Заявниця зазначила, що сума заборгованості, яка була стягнута з неї за рішенням суду, добровільно нею погашена до ухвалення рішення Апеляційним судом.

Представник стягувача ТОВ «ФК «Геліос» адвокат Микитенко О.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 з підстав, викладених у запереченнях на дану заяву. Крім того, зазначив, що висновок експерта, долучений заявницею, не може братися до уваги судом, оскільки в ньому відображено заборгованість за період з жовтня 2007 року по грудень 2012 року, після цього періоду нараховувались ще відсотки по кредитному договору, існує заборгованість заявниці на сьогоднішній день. Жодного доказу, який би не досліджувався вже судами, заявницею не надано.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, представника стягувача, дослідивши подану заяву та матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області

від 21 січня 2016 року № 541/1227/14-ц в задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості по кредитному договору про відновлювальну кредитну лінію №К-134-2007 від 15.10.2007 року відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 16.03.2016 у справі № 541/1227/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертизи "Інвентаризатор" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15 жовтня 2007 року № К-134-2007, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 січня 2016 року скасовано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" 1 324 589 грн. 82 коп. заборгованості за кредитним договором, із яких: 885 962 грн. 42 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 362 488 грн. 85 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 76 138 грн 55 коп. - пеня. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" судові витрати в розмірі 3 628 грн. 42 коп.

Крім того, встановлено, що 13.09.2016 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області по справі № 541/1227/14-ц, провадження 2/541/38/2016, видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" 1 324 589,82 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту становить 885 962,42 грн., за відсотками 362 488,85 грн., пеня 76 138,55 грн.

Відповідно до інформації про виконавче провадження № 57979375, вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Скрипник Володимира Леонідовича.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10 грудня 2021 року замінено Публічне акціонерне товариство «Банк Фінанси та Кредит» (, вул. Січових стрільців, буд. 60, м. Київ, 04050), як стягувача у виконавчому провадженні, відкритому на виконання виконавчого листа Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.09.2016 року по справі № 541/1227/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору, його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС» (, вул. Нижній Вал, буд. 7-9, м. Київ, 04071).

За змістом ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п. 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до змісту ст. 432 ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин.

Словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Відповідно до сталої практики, сформованої Верховним Судом, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року винесеній у справі № 2-4671/11.

Також Верховним Судом у постанові від 19.01.2023 по справі № 824/2/22 викладено висновок, що у зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження. Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом. Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц (провадження № 61-43447св18), від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20 (провадження № 61-10482ав21), від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001 (провадження № 61-1762ав22).

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, безпосередньо пов`язане із питанням набрання судовим рішенням законної сили, одним із проявів якого є реалізованість судового рішення.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд

встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 зазначає в своїй заяві, що на теперішній час вона не має жодних боргів перед установою стягувача по кредитному договору №К-134-2007 від 15.07.2007 року, що підтверджується висновком економічного дослідження №1 від 25.08.2022 р. Полтавського бюро судово-економічної експертизи та аудиту.

Проте, як вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. від 14.04.2023р., доданого заявницею до заяви, залишок заборгованості за виконавчим провадженням №57979375 станом на 31.03.2023 року складає 1370999,64 грн., в тому числі заборгованість за виконавчим документом 1246363,37 грн., основна винагорода приватного виконавця 124636,27 грн.

Вказані обставини фактично свідчать про незгоду ОСОБА_1 з рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.03.2016 у справі № 541/1227/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Миргородського підприємства технічної інвентаризації та експертизи "Інвентаризатор" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 15 жовтня 2007 року № К-134-2007, та досліджувалися судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2021 року у справі № 917/484/21 відмовлено у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛІОС», про визнання договору про відновлювальну кредитну лінію № К-134-2007, укладеного 15.10.2007 припиненим у зв`язку з належним виконанням, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2021 року рішення Господарського суду м. Києва від 23.09.2021 у справі № 917/484/21 залишено без змін. Під час розгляду вказаної справи зазначені ОСОБА_1 докази судами досліджено та прийнято за наслідками такого дослідження відповідні рішення.

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий лист було видано на підставі рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.03.2016 у справі № 541/1227/14-ц, яке набрало законної сили 16 березня 2016 року. При цьому, доказів того, що на теперішній час заборгованість ОСОБА_1 перед стягувачем, що була визначена саме вищезазначеним рішенням суду, була сплачена боржницею в повному обсязі суду не надано.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не надано доказів, які надавали б підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 259-261, 432 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа від 13 вересня 2016 року за № 2/541/38/2016, виданого Миргородським міськрайонним судом Полтавської області, таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2024 року.

Суддя: О. М. Дністрян