Справа № 161/5385/21
Провадження № 2/161/54/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Крупінської С.С.

при секретарі Федоровій В.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ»- Кушнірука А.В.

розглянувши в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі АГ» про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

Державне комунальне підприємство (далі ДКП) «Луцьктепло» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.10.2003 року за № 1-13 між ДКП «Луцьктепло» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання послуг по теплопостачанню. Відповідно до умов договору, теплопостачальна організація надає споживачу послуги по теплопостачанню, а споживач приймає та оплачує їх на умовах і в строки, передбачені цим Договором і додатками до нього. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2021 року, відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2003 року належить нежитлове приміщення загальною площею 206,3 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 . Зазначає, що за період з 01.02.2018 по 31.01.2021 року відповідачу було надано послуги з теплопостачання на загальну суму 126863,36 грн. за відпущену йому теплову енергію. Однак, відповідач в порушення умов Договору оплату не здійснював, у зв`язку з чим станом на 15.03.2021 року у нього виникла заборгованість в сумі 12686,36 грн. Оскільки ОСОБА_2 є власником нежитлового приміщення, нарахування за спожиту теплову енергію здійснювалось на основі тарифів, що затверджується Луцькою міською радою як для категорії «Інші споживачі». У зв`язку з цим, разом з вказаними заявами, 27.06.2019 підприємством на адресу ОСОБА_2 було скеровано проект Договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії № 1-355 від 20.06.2019 року для підписання та укладення, однак ОСОБА_2 відмовив їм в укладенні договору. Позивачем було направлено претензію № 171/14 від 21.01.2020 на адресу відповідача про сплату заборгованості за поставлену теплову енергію для опалення приміщення, яке належить ОСОБА_2 , однак останній і надалі не здійснює оплату теплової енергії.

У зв`язку з цим, просить стягнути з ОСОБА_2 в користь позивача 126863,36 грн. суму основного боргу, 2200,66 грн. суму, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів у розмірі 11723,73 грн.; 3% річних в сумі 6078,74 грн. та сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 28.08.2023 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року залучено до участі в справі за позовом ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якості співвідповідача ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ».

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з ОСОБА_2 та ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» в користь позивача 126863,36 грн. суму основного боргу, 2200,66 грн. суму, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів у розмірі 11723,73 грн.; 3% річних в сумі 6078,74 грн. та сплачений судовий збір, оскільки в процесі розгляду справи було встановлено, що належне ОСОБА_2 приміщення з 2005 року орендує ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ».

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, надав суду відзив по справі в якому зазначив, що покликання позивача на дію договору від 01.10.2003 року не заслуговують на увагу, оскільки такий договір між сторонами було припинено в 2005 році. Причиною цього слугувало те, що ОСОБА_2 вказане приміщення здав в оренду ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» і у відповідності до умов вказаного договору орендар взяв на себе зобов`язання щодо укладення договорів з комунальними підприємствами для забезпечення житлово-комунальних послуг. У відповідності до умов вказаного договору орендар реалізував свої права та самостійно уклав договір на забезпечення приміщення тепловою енергією. Вказане приміщення і до сьогодні перебуває в оренді Товариства. Крім того, з 2007 року приміщення від`єднано від мережі теплопостачання, тому послуга з теплопостачання з 2007 року і по сьогоднішній день не надається взагалі. З 2007 року та по сьогодні ОСОБА_2 не отримував жодного рахунку на оплату за вказані послуги. Крім того, в силу відсутності укладеного між сторонами договору у випадку наявності правових підстав, сторона позивача повинна була ініціювати договірний спір щодо укладення вказаного договору, а не стягнення грошових коштів. Відтак вважає, що позивач в контексті правовідносин, що склалися, обрав неналежний спосіб захисту порушеного права або ж стягувати збитки у випадку, якщо такі заподіяні.При цьому позивач не зауважує, що половина вказаного приміщення є підвальним приміщенням в якому ніякого опалення ніколи не було, а тому підстав для калькулювання такої площі для оплати немає. Щодо плати за оренду за лютий 2018 року вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки типова форма договору визначає строк оплати до першого числа наступного місяця. Відтак строк оплати мав би настати 01.03.2018 року, а з позовом позивач звернувся 23.03.2021 року, чим пропустив строки звернення до суду з вказаними позовними вимогами. За таких обставин просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» позовні вимоги позивача не визнав з підстав викладених у відзиві. Суду пояснив, що між ДКП «Луцьктепло» та ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» був укладений договір на надання послуг по теплопостачанню оспорюваного приміщення. Товариство зобов`язано здійснювати оплату вартості усіх комунальних послуг по прямих договорах укладених постачальниками таких послуг. Зазначає, що орендовані Товариством приміщення взагалі відключені від системи централізованого опалення та опалюються автономними джерелами теплопостачання, що не потребує надання будь-яких послуг зі сторони позивача. Крім того вважає, що спір виник між двома юридичними особами, тому просить закрити провадження у справі в частині пред`явлених вимог до Товариства «Трансгазіндастрі АГ» у зв`язку з неможливістю розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 509 ЦК, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 322 ЦК власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Стаття 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Відповідно до ст.ст.7,8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Це випливає з положення ст. 11 ЦК України відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2003 року належить на праві власності приміщення колишнього магазину АДРЕСА_2 (а.с.34-35).

01.10.2003 року між ДКП «Луцьктепло» та ОСОБА_2 укладено договір № 1-13 на надання послуг по теплопостачанню, відповідно до умов якого теплопостачальна організація надає споживачу послуги по теплопостачанню, а споживач приймає та оплачує їх на умовах і в строки, передбачені цим Договором і додатками до нього.

Відповідно до п.3.2 Договору споживач зобов`язаний проводити 50% передоплату за послуги по теплопостачанню на підставі розрахунків (додаток № 1) в термін до 01 числа розрахункового місяця, а останній розрахунок до 01 числа наступного за розрахунковим.

Згідно п.5.1 Договір вступає в силу з 01.10.2003 року і діє до 01.10.2004 року .

Матеріалами справи встановлено, що з 2005 року орендарями нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 є ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ», тому відповідно до п.3.2 Договорів оренди від 01.01.2016 року, від 01.01.2019 року орендар сплачує комунальні послуги та витрати на експлуатацію об`єкта оренди на підставі самостійно укладених орендарем договорів з комунальними підприємствами та організаціями, що надають відповідні послуги (а.с.146-148,152-154).

Крім того, 01.11.2005 року між ДКП «Луцьктепло» та ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» був укладений Договір про надання послуг по теплопостачанню нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого теплопостачальна організація зобов`язалась надавати споживачу послуги по опаленню на протязі опалювального періоду та підігріву холодної води, а споживач зобов`язався оплатити вартість наданих послуг по діючих тарифах.

Згідно п.5.1 Договору, дія даного договору з 01.11.2005 ро ку по 01.11.2006 року. По закінченні строку дії договору він вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору не поступила заява про його перегляд або відмову однієї із сторін. (а.с.160-162).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні встановлено, що договірні відносини Товариства з ОСОБА_2 з приводу оренди приміщення , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 постійно продовжуються та відповідно до умов договору оренди Товариство «Трансгазіндастрі АГ» зобов`язане здійснювати оплату вартості усіх комунальних послуг по прямих договорах укладених постачальниками таких послуг, тому в позові ДКП «Луцьктепло» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Крім того, в частині позовних вимог ДКП «Луцьктепло» до ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» про стягнення заборгованості слід закрити провадження у справі, оскільки дані вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 12, 77, 81, 141, 188, 247, 259, 263-268, 280, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.317,322, 509 ЦК України, ст. ст. 20, 21 , Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за теплову енергію відмовити.

Провадження у справі за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі АГ» про стягнення заборгованості за теплову енергію

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач Державне комунальне підприємство «Луцьктепло», , місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Гулака-Артемовського, 20;

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансгазіндастрі АГ», ЄДРПОУ-32748376, адреса місцезнаходження: Волинська область, місто Луцьк, вул.Стрілецька,41.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.С.Крупінська