ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 березня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/10190/23

Головуючий у першій інстанції Лібстер А. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/497/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької О.Є., Мамонової О.Є,

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2024 року у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, (суддя Лібстер А.С.), ухвалене у м. Чернігів , повний текст рішення виготовлено 26.01.2024 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13 квітня 2023 року ОСОБА_1 уклав з ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Договір про надання кредиту №423848-КС-009, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальнику кредит в розмірі 58 000 грн. строком на 24 тижні до 28 вересня 2023 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1.15061207% в день (фіксована ставка), із сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 8700 грн. Договір був укладений в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗПОЗИКА», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com/. Заборгованість по кредиту станом на дату подання позовної заяви складає 251901.92 грн., з яких: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 58000 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 185201.92 грн.; заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту 8700 грн., тому позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості .

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №423848-КС-009 від 13.04.2023 року в розмірі 116000, а саме: заборгованість за отриманим та неповернутим кредитом 58 000 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом 58000 грн та судовий збір в розмірі 2684 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні докази на підтвердження укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами, з якими відповідач ознайомився та погодився. Факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі в ході розгляду справи відповідач визнав. Отже, позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором № 423848-КС-009 про надання кредиту від 13.04.2023 року в розмірі тіла 58 000 грн підлягають задоволенню. Оскільки за обставинами даної справи ні у кредитному договорі (п. 2.5), ні у позовній заяві не зазначено, за які послуги кредитора позичальник має сплачувати комісію, то вимоги позивача про стягнення комісії не підлягають задоволенню. Відсоткова ставка згідно з договором та розрахунками позивача складає 1,15061207 на день, термін дії договору до 28.09.2023, тобто 169 днів, тому загальна сума відсотків за час дії кредитного договору становить 112783,00 грн . Річна відсоткова ставка за кредитним договором становить 419,97 %, що на думку суду становить істотний дисбаланс між інтересами кредитора та позичальника та є надмірним тягарем для відповідача. На думку суду, співвідношення видатків та прибутку у розмірі 100% за 169 днів дії кредитного договору відповідатиме засадам розумності та справедливості, тому в частині позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом суд прийшов до висновку за можливе обмежитись стягненням заборгованості, яка дорівнює розміру отриманого кредиту, тобто 58 000 грн.

В апеляційній скарзі ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків в розмірі 127201.92 грн, а також комісії у розмірі 8700 грн та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення зазначених вимог. За позицією позивача включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем відсотків за користування кредитом ( пункт 2.4,3.2 договору), а рівно і подальше нарахування позивачем відсотків та витребування їх від відповідача є законним та огрунтованим оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів, яким і є по своїй суті кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем. Посилання суду першої інстанції на висновки Великої Палати Верховного суду у постановах від 18.03.2018 року у справі № 444/9519/12 і від 23.05.2018 року у справі № 910/1238/17 є помилковими та некоректними,оскільки у даній справі відсотки користування кредитом не нараховувались після закінчення строку дії кредитного договору та не заявлялись до стягнення у позовних вимогах, що підтверджується матеріалами справи. Позивач також не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для нарахування та стягнення комісії, оскільки умовами договору який укладено між позивачем та відповідачем передбачено її нарахування. Посилання судом першої інстанції на судову практику в питанні неправомірності встановлення комісії за видачу кредиту некоректне, оскільки в даних справах кредитні договори були укладені до прийняття Закону України « Про споживче кредитування» та вирішувались виходячи з норм передбачених Законом України « Про захист прав споживачів».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить суд залишити апеляційну скаргу товариства без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. ОСОБА_1 у відзиві зазначає про те, що судом першої інстанції дотримуючись розумного балансу між інтересами боржника та кредитора правомірно зменшено розмір заборгованості по відсотках. Крім того, відповідач вважає, що встановлена банком у кредитному договорі комісія за обслуговування є несправедливою умовою договору та повинна надаватись на безоплатній основі, а тому вимога про стягнення комісії не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції в оскарджуваній частині.

По справі встановлено, що 13 квітня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №423848-КС-009, згідно з умовами якого останньому надано грошові кошти в розмірі 58 000,00 грн строком на 24 тижні до 28.09.2023, з фіксованою процентною ставкою 1,15061207% в день, комісією за надання кредиту 8 700,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 150 840,00 грн (а.с.12зворот-16). Орієнтована річна процентна ставка 9182.20 процентів (п.1 Договору).

Пунктом 3.2.1 кредитного договору №423848-КС-009 від 13.06.2023 року сторони передбачили що у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого сторонами графіку платежів. Що наведений в п.3.2.3 та Додатку № 1 до договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого кредиту, то зобов`язання позичальника по сплаті відсотків за користування кредитом розраховуються відповідно до зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4 Договору.

Пунктом 3.2.2 вище зазначеного договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку № 1 до Договору. За виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, вказана в п.2.4 Договору. При цьому. Нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку № 1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - вебсайту https://my.bizpozyka.com, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».

Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання споживчих кредитів (а.с.29зворот-39), які розміщені на сайті Товариства. Підписанням цього договору позичальник підтвердив, що отримав примірник Правил у формі електронного документа.

Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (пароля) UA-2063, про що свідчить п. 8 договору реквізити та підписи сторін.

13.04.2023 позивач перерахував на вказану відповідачем картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 58 000,00 грн, що підтверджується копією довідок та відомостями АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» про рух коштів по картці ОСОБА_1 (а.с.28-29, 5-61).

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №423848-КС-009 від 13.04.2023 вбачається, що станом на 03.11.2023 загальний розмір заборгованості, нарахованої позивачем, становить 251901 грн 92 коп, з яких: 58 000,00 грн за кредитом, 185201,92 грн за відсотками, 8 700,00 грн по комісії (а.с.9-10).

ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору кошти не вносив.Станом на день подачі позову до суду відповідачка борг за кредитним договором не повернула.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 ЗУ «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Звертаючись з апеляційною скаргою позивач посилається як на підставу для скасування рішення суду в оскарджуваній частині на правомірність нарахування позивачем відсотків у розмірі, що передбачені умовами договору та комісії.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими доводами апеляційної скарги враховуючи наступне:

За умовами кредитного договору №423848-КС-009 від 13.04.2023, а саме п.3.2.3 передбачено повернення кредиту згідно графіку платежів в тому числі і сплату комісії в розмірі 8700 грн на протязі перших трьох місяців, яку позичальник повинен сплатити 27.04.2023 року в розмірі 2559.60 грн, 11.05.2023 року в розмірі 3226.96 грн, 25.05.2023 року в сумі 2913.44 грн.

Пунктом 7.3.1 вище зазначеного договору передбачено, що позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka/com/, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та відповідно, укладає договір.

Згідно з пунктами 2.7 та 5.3 Правил надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» передбачено , що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Нарахування комісії здійснюється момент укладення договору, Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

За приписами частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року N 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлювлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Аналізуючи умови кредитного договору №423848-КС-009 від 13.04.2023 та Правила надання споживчих кредитів Товариством з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.2022 року у справі N 496/3134/19.

Застосування судом першої інстанції висновків викладених у постанові Об`єднаної палати Верховного суду від 06.11.2023 року викладених у справі № 204/224/21 при вирішенні даної справи є невірним, оскільки обставини у справі що розглядається є іншими ніж у справі, яка була предметом перегляду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У кредитному договорі сторони обумовили, що розмір стандартної процентної ставки за користування кредитом становить 1.15061207 за кожен день користування кредитом; строк на який надається кредит 24 тижні з моменту перерахування коштів; пільговий термін протягом якого використовується знижена відсоткова ставка становить 7 днів, якщо позичальник не виконує зобов`язань і строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у розмірі 2.00000000.

Як убачається з інформації за укладеним договором (а.с. 18-19):

- у періоди з 13.04.2023 року по 19.04.2023 року (включно) відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка 1.15061207 % за кожен день користування кредитом;

- 20.04.2023 року по 02.11.2023 року (включно) мало місце прострочення і відповідачу нараховувалась стандартна процентна ставка 2.00000000 % за кожен день користування кредитом.

Нарахування позивачем процентів узгоджується з умовами укладеного між сторонами №423848-КС-009 від 13.04.2023.

Відповідно до розрахунку позивача станом на 02.11. 2023, який неспростований відповідачем, заборгованість за основним боргом становить 251901.92 грн, за нарахованими процентами 185201.92 грн, за комісією 8700 грн, а всього 251901.92 грн. Даним розрахунком підтверджується, що підвищення відсоткової ставки не відбувалося, не нараховувалися суми неустойки (штрафи та пеня) за прострочення оплати за кредитним договором.

Згідно зі статтями 11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування», отже, до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Законом визначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Із дослідженого судом договору про відкриття кредитної лінії №423848-КС-009 від 13.04.2023 вбачається, що його умови відповідають законодавчому визначенню кредитного договору, передбаченому ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо розміру процентів, то такий розмір, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).

Тлумачення змісту п. 2.2,2.4,3.2,3.2.1,3,2,2 кредитного договору дає підстави для висновку, що сторонами погоджено види відсоткової ставки, стандартну та знижену (пільгову), в залежності від періоду користування кредитними коштами, а не відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання, що настає у разі невиконання зобов`язань за договором. Отже, положення статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані щодо розміру процентів за користування кредитом.

У даній справі проценти за користування кредитом, які позивач просить стягнути з відповідачки, нараховані виключно у межах строку дії кредитного договору та не є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником.

За таких обставин, апеляційний суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» та вважає, що вони підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №423848-КС-009 від 13.04.2023 у розмірі 251901.92 грн., з яких: заборгованість за основним боргом становить 58000 грн, за нарахованими процентами 185201.92 грн, за комісією -8700 грн.

З огляду на викладене, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова підлягає скасуванню, із ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог Товариством з обмеженою відповідальністю « БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_2 про стягнення , а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2918.42 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 3220.80 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - задовольнити .

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 15 січня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасувати.

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133 м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, 9) заборгованість за кредитним договором № 423848-КС-009 від 13.04.2023 року у розмірі 251901.92 грн, з яких: заборгованість за основним боргом становить 58000 грн, за нарахованими відсотками 185201.92 грн, за комісією 8700 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (01133 м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, 9) судовий збір в розмірі 2918.42 грн за розгляд справи судом першої інстанції та 3220.80 грн за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: