У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2024 р. Справа № 596/1234/21

Провадження № 2/596/7/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Рудніцькій О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Рукавець Олександр Володимирович до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Рукавець О.В. звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 та просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, а саме, різницю між фактичним розміром завданого позивачу матеріального збитку та сумою страхової виплати, що становить 145 320,67 грн..

У судове засідання призначене до розгляду на 04.04.2024 року позивач та його представник адвокат Рукавець О.В. повторно не з`явилися, хоча про день, час та місце його проведення позивач ОСОБА_1 був повідомлений належним чином. Попередньо позивач не повідомив суд про причини неявки. Направлений на адресу адвоката Рукавця О.В. поштовий конверт із судовою повісткою повернуто до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Також адвокату Рукавцю О.В. судову повістку було направлено та доставлено до його електронного кабінету. Попередньо позивач і його представник не повідомили суд про причини неявки.

Відповідач ОСОБА_2 , його представник адвокат Ващук Я.С., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 у судове засідання 04 квітня 2024 року не з`явилися, хоча повідомлялися про день, час та місце слухання справи належним чином. Згідно довідок Укрпошти, які надійшли до суду з поштовими конвертами із судовими повістками, останні повернуті до суду із зазначенням причини їх повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, в матеріалах справи наявна заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 від 18.02.2022 року про слухання справи у його відсутності. Вважає, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної ДТП необґрунтованими, безпідставними, незаконними та такими, що не відповідають засобам доказування, тому просив відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід залишити без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.30 год. 26 квітня 2023 року.

Під час розгляду справи по суті представником позивача адвокатом Рукавцем О.В. на призначену дату судового розгляду по суті 12.04.2023 року та у зв`язку із його відкладенням, на наступні судові засідання 26.04.2023 року, 24.05.2023 року, 04.07.2023 року, 04.08.2023 року, 26.09.2023 року (Т.2 а.с. 85, 86, 93, 94, 111, 112, 127,128) надсилалися клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, а саме, після завершення (скасування) військового стану, у зв`язку із його призовом на військову службу за мобілізацією.

Слід звернути увагу також на те, що чотири судових засідань, які призначалися судом на 26.04.2023 року, 04.07.2023 року, 26.09.2023 року, 21.11.2023 року відкладалися за клопотанням представника позивача чи за неявки сторони позивача, що стверджується наявними у матеріалах справи доказами (Т.2 а.с. 89, 93, 94, 105, 106, 111, 112, 127,128, 141). Вказані обставини свідчать про відсутність будь - яких обмежень права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

У судовому засіданні 21.11.2023 року, із враховуванням вимоги рішення ради адвокатів України №60 від 02.08.2022 року «Щодо виконання адвокатами вимог, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», протокольною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача адвоката Рукавця О.В. про відкладення розгляду справи на іншу дату, а саме після завершення (скасування) воєнного стану у зв`язку з призовом його на військову службу (Т.2 а.с.127,142).

12.12.2024 року справа була знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді Цвинтарної Т.М. на лікуванні.

Чергове судове засідання було призначено на 07.03.2024 року, проте позивач та його представник адвокат Рукавець О.В. у судове засідання не з`явилися, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про день, час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №464 позивачу (Т.2 а.с.159) та довідкою про достаку електронного документа - судової повістки про виклик до суду адвокату Рукавцю О.В. (Т.2 а.с.154). Заяв чи клопотань від позивача та його представника на день розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з цим розгляд справи було відкладено на 04.04.2024 року.

У судове засідання 04.04.2024 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Рукавець О.В. повторно не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №550 позивачу ОСОБА_1 (Т.2 а.с.163) та довідкою про доставку електронного документа - судової повістки про виклик до суду адвокату Рукавцю О.В. (Т.2 а.с.162). Про причини неявки не повідомили. Заяв про розгляд справи у відсутності позивача та його представника до суду не надходило.

Згідно частин 1, 2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Це право стосується не лише позивачів, які вправі самостійно розпоряджатися наданими їм законом процесуальними правами, але й і відповідачів, які змушені витрачати свій час та кошти для захисту проти вимог позивача у суді.

Сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Крім того, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

В силу вимог ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.130 ЦПК України у разі відсутності в адресата електронного кабінету судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до положень п.2 частини 1 статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» несумісною з діяльністю адвоката є, зокрема, військова або альтернативна (невійськова) служба (пункт 2 частини 1 статті 7 Закону).

Відповідно до положень п.2 частини 1 статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» несумісною з діяльністю адвоката є, зокрема, військова або альтернативна (невійськова) служба (пункт 2 частини 1 статті 7 Закону).

З наведеного слідує, що надання будь-якої правничої допомоги, представництво інтересів фізичних осіб в суді тощо, тобто здійснення всіх дій, передбачених статтями 19, 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час проходження військової служби є відповідним порушенням вимог щодо несумісності.

На цьому наголошено також у рішенні Ради адвокатів України №60 від 02.08.2022 «Щодо виконання адвокатами вимог, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

В силу вимог ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні положеннями ст. 223, 257 ЦПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суду у постановах від 15.04.2020 у справі № 201/10953/18-ц, від 06.11.2020 у справі № 727/2484/17.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21.09.2020 у справі № 658/1141/18, від 11.03.2021 у справі № 558/9/18, від 29.11.2021 у справі № 552/6333/19.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності. У рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, не допускати свідомих маніпуляцій, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи; позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив суд про причини неявки; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.12.2019 р., № справи 203/2445/17, системний аналіз норм статті 223, пункту 3 статті 257 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Судом встановлено, що в судове засідання призначене на 07 березня 2024 року позивач та його представник не з`явилися, будучи належним чином повідомленні про день, час і місце судового засідання. Позивач ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про день, час і місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №464 (Т.2 а.с.159). Про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності та про неможливість явки в судове засідання до суду не надіслав.

Направлений представнику позивача адвокату Рукавцю О.В. поштовий конверт із судовою повісткою за адресою вказаною у позовній заяві, повернувся до суду із зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (Т2. а.с.157). Також адвокату Рукавцю О.В. 02.02.2024 року було надіслано судову повістку до його електронного кабінету, яка доставлена йому 02.02.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (Т.2 а.с.154). Про причини своєї неявки в судове засідання адвокат не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності та про неможливість явки в судове засідання до суду не надіслав.

У судове засідання на 04 квітня 2024 року позивач та його представник повторно не з`явилися, хоча позивач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №550 (Т.2 а.с.163).

Направлений представнику позивача адвокату Рукавцю О.В. поштовий конверт із судовою повісткою за адресою вказаною у позовній заяві, повернувся до суду із зазначенням причин невручення «адресат відсутній за вказаною адресою» (Т2. а.с.167). Крім того, адвокату Рукавцю О.В. 07.03.2024 року також було надіслано судову повістку до його електронного кабінету, яка була доставлена йому 08.03.2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (Т.2 а.с.162). Про причини своєї неявки в судове засідання адвокат не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності та про неможливість явки в судове засідання до суду не надіслав.

Тобто, матеріали справи містять докази належного повідомлення сторони позивача про розгляд справи у судових засіданнях, що були призначені на вищевказані дати.

Таким чином, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Рукавець О.В. були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи складність правовідносин, які виникли між сторонами, суд прийшов до висновку про неможливість вирішення спору без участі позивача та його представника.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, повторно без поважних на те причин не з`явилися в судове засідання та не надіслали до суду заяв про слухання справи за їх відсутності чи неможливість прибуття в судове засідання, а тому позов слід залишити без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

При цьому суд роз`яснює, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена позивачем сума судового збору не повертається позивачу у разі залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності. Тому підстав для повернення позивачу с сплаченого ним судового збору немає.

Керуючись ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст.257, ст.ст.259-261, 353-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Рукавець Олександр Володимирович до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 10 квітня 2024 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна