ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 рокум. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації

за апеляційною скаргою адвоката Борзенкової Юлії Миколаївни в інтересах товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26 вересня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Черняєвої Т.М. в м.Полтаві,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року АТ «Страхова компанія «Уніка» звернулась до районного суду з даним позовом.

Зазначали, що 22.01.2018 року між ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання» №800006/4640/0108395, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «FORD Transit» номерний знак НОМЕР_1 .

10.06.2018 року на проспекті Тракторобудівників у м.Харкові ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «FORD Transit» номерний знак НОМЕР_2 , скоїв зіткнення із транспортним засобом «FORD Transit» номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Факт та обставини ДТПР підтверджено постановою Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2018 року у справі №643/7981/18 та довідкою про ДТП УПП в Харківській області.

На підставі вищезазначених документів та заяви ОСОБА_2 №00262512 про подію, що має ознаки страхового випадку від 11.06.2018 року; звіту №833 щодо визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин КТЗ від 17.09.2019 року; рахунку ПАТ «Завод Фрунзе» №3иф-0390714 від 14.06.2018 року; страхового акту №00262512 від 18 вересня 2019 року; наказу №00262512 від 19 вересня 2019 року позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 12 383,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням №109539 від 20 вересня 2019 року.

Винною особою у скоєнні вищевказаної ДТП визнано ОСОБА_1 . Відповідно до постанови Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2018 року у справі №643/7981/18 винною особою у скоєнні вищевказаної ДТП визнано ОСОБА_1 .

Виходячи з того, що до позивача (у порядку суброгації) після виплати страхового відшкодування (з 20 вересня 2019 року) переходить право вимоги, просили стягнути виплачену суму страхового відшкодування солідарно з ОСОБА_1 та ТзДВ СК «Альфа-Гарант»

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26 вересня 2023 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задоволено частково.

Стягнуто із товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» у порядку суброгації, майнову шкоду у сумі 12383,02 грн та судовий збір 2102,00 грн., а всього 14485,02 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування зі страховою компанії.

Рішення оскаржило ТдВ СК «Альфа-Гарант», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вказують, що ПАТ СК «Уніка» пропустило однорічний строк (до 10.09.2019 року з моменту ДТП») для подачі заяви на виплату страхового відшкодування.

Вважають, що позивачем не обґрунтовано та не доведено причини неподання заяви на виплату страхового відшкодування протягом року з дня настання страхового випадку, або до відповідача, або до суду.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.01.2018 року між ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання» №800006/4640/0108395, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «FORD Transit» номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно постанови судді Московського районного суду м.Харкова від 06.08.2018 року у справі №643/7981/18, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Правопорушення полягало у наступному: 10.06.2018 року о 17-05 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 по пр-ту Тракторобудівників у м.Харкові, виїжджаючи з прибудинкової території будинку №108, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_1 , який зупинився попереду, чим порушив п.13.1 ПДР України. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту №833 від 17.09.2019 року, вартість ремонту складає 12383,00 грн.

Наказом ПАТ «СК «Уніка» №00262512 від 19.09.2019 року вирішено виплатити ОСОБА_2 відшкодування, згідно розрахунку суми збитків шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ПАТ «Завод Фрунзе».

Відповідно до платіжного доручення №109539 від 20.09.2019 року кошти перераховано.

Районний суд, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення із ТдВ СК «Альфа-Гарант» суму сплаченого страхового відшкодування, дійшов висновку, що відбулася заміна кредитора та перехід права вимоги, що у даному випадку є суброгацією та звернувся до суду у межах строку позовної давності.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України передбачені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 6 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо пропуску позивачем річного строку звернення до ТзДВ СК «Альфа-Грань» з вимогами про стягнення сплаченого страхового відшкодування, колегія суддів виходить з вище наведених норм, а також з правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17, яка обгрунтовано врахована судом першої інстанції.

Так, з огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

У даній справі дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось пошкодження транспортного засобу Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , відбулась 10 червня 2018 року. Виплату страхового відшкодування у розмірі 12383,02 грн. за договором добровільного страхування наземного транспорту було проведено позивачем 20 вересня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №109539 від 20.09.2019 року (т.1, а.с.59).

Отже, до позивача, як страховика за договором майнового страхування, право вимоги до особи, відповідальної за збиток, заподіяний 10 червня 2018 року, перейшло 20 вересня 2019 року, тобто вже після того, як минув різ з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди, а тому позивач не мав фактичної можливості звернутись до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП.

Крім того, слід врахувати, що на виконання умов договору та відповідно до заяви страхувальника позивачем було спрямовано пошкоджений транспортний засіб на СТО ПАТ «Завод Фрунзе» для складання калькуляції ремонту, за результатами якого ПАТ «Завод Фрунзе» було складено та надано позивачу рахунок №ЗиФ-0390714 від 14.06.2018 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту Ford Transit номерний знак НОМЕР_1 становить 25 050,01 грн., проте зазначена сума ремонту не врахувала експлуатаційний знос транспортного засобу.

З метою встановлення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням експлуатаційного зносу та розцінок на виконання робіт та запчастини, встановлені на ПАТ «Завод Фрунзе», позивачем було замовлено проведення експертного товарознавчого дослідження, за результатами якого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 було складено звіт №833 щодо визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин КТЗ від 17.09.2019 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням експлуатаційного зносу та з урахуванням розцінок на роботи та запчастини, встановлені на ПАТ «Завод Фрунзе» становить 12383,02 грн.

Отже, не звернення позивача до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» у межах річного строку з моменту ДТП було обумовлене обставинами, які не залежали від дій позивача, зазначений строк пропущено позивачем через незалежні від нього причини, а самим позивачем, у межах наявної у його розпорядженні інформації та наявних можливостей, було здійснено всі розумні, необхідні та достатні заходи щодо отримання такого відшкодування.

Суд першої інстанції дав належну оцінку вказаним обставинам та прийшов до вірного висновку про стягнення виплаченої суми із страхової компанії «Альфа-Гарант», якиою застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Борзенкової Юлії Миколаївни в інтересах товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Грант» залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.01.2024 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна