Справа № 136/371/24
Провадження № 22-ц/801/812/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шпортун С. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 рокуСправа № 136/371/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Різник Д. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу № 136/371/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27.02.2024 року, постановлену у складі судді Шпортун С. В., в приміщенні суду в м. Липовець, -

в с т а н о в и в :

22.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом (вх. № 1551) до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх його доходів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 28.10.2008 по справі № 2-486/08 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі 150 грн щомісячно протягом строку інвалідності. З 1997 року вона перебувала на диспансерному обліку як особа, що має ІІІ групу інвалідності, однак з 1.04.2012 їй встановлено ІІ групу інвалідності довічно, у зв`язку із загостренням захворювання, що тягне за собою постійне медикаментозне лікування та вживання постійно медичних препаратів. Відповідач офіційно працевлаштований, отримує дохід у розмірі 20000 грн щомісячно та періодично отримує кошти як член духовного оркестру, сімейний стан відповідача також є фактом зміни матеріального достатку, оскільки з 1997 році відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , яка на сьогоднішній день отримує пенсію за віком і працює у школі-інтернаті. Предметом таких позовів зазначено зміну розміру аліментів визначених за рішенням суду.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 27.02.2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі з підставі, передбачених пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу (вх. № 2293 від 7.03.2024), в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що підставою попередніх позовів були кошти відповідного розміру, тоді як позов у даній справі містить вимогу про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/6 частини всіх доходів відповідача.

Щодо дотримання строку на подання відзиву та направлення його копії іншим учасникам справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11.03.2024 року відкрито апеляційне провадження у справі № 136/371/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27.02.2024. Надіслано учасникам справи копію апеляційної скарги, роз`яснено право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України (з наданням доказів надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів заявнику) у 5-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали суду від 11.03.2024 та копію апеляційної скарги отримано ОСОБА_2 22.03.2024.

25.03.2024 до Вінницького апеляційного суду надійшов відзив (вх. № 2904) ОСОБА_2 , в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Відзив обґрунтовано тим, що окрім зазначених в ухвалі місцевого суду номерів справ, ще існують справи з аналогічними позовними вимогами № 136/1955/21 та № 136/735/22. До відзиву додано докази його надіслання позивачу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи (РП № 904).

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (частина друга статті 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 раніше неодноразово зверталась до суду із вимогами до відповідача про зміну розміру аліментів, які їй було призначено за рішенням суду від 28.10.2008 по справі № 2-486/08, зокрема, справа № 136/1955/21, № 136/735/22, № 136/1732/23. Обставини наведені в позові у справі № 136/1732/23 та докази, які покладені в основу позову у даній справі є ідентичними.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з огляду на наступне.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами (пункт 2 частини першої статті 186 ЦПК України).

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Колегія суддів зазначає про те, що у справі відсутні копії судових рішень в інших справах на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України, тому правових підстав вважати такий висновок суду обгрунтованим апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційний суд зазначає наступне.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону України № 3262-IV «Про доступ до судових рішень»).

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить про те, що :

-по справі № 136/1955/21 позивач у позові до відповідача просила збільшити розмір аліментів, стягнувши з нього на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, на строк інвалідності.

-по справі № 136/735/22 позивач у позові до відповідача просила збільшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з 150 грн до 850 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і впродовж строку інвалідності.

-по справі № 136/1732/23 позивач у позові до відповідача просила збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на її користь, у твердій грошовій сумі починаючи з дня набрання рішенням законної сили і впродовж строку інвалідності.

Таким чином, предметом спору у зазначених вище справах були вимоги про збільшення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (стаття 192 СК України).

Разом з тим, у даній справі № 136/371/24 предметом спору є зміна способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/6 частини всіх доходів відповідача, тобто предмет спору є іншим, ніж у справах № 136/1955/21, № 136/735/22, № 136/1732/23.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм процесуального права, без наявності на то правових підстав, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 1 - 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Щодо розподілу судових витрат.

З урахуванням вимог статті 141 ЦПК України, відповідно до яких, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, апеляційний суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 27.02.2024 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 4.04.2024 року.