Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1285/18
Провадження № 2/935/7/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 січня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем Криворучко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування Коростишівської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із даною позовною заявою в якій з урахуванням уточнень просить суд:

-в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту від 18 вересня 2006 року №289/33-154, яка станом на 14.05.2018 року становить 577718 (п`ятсот сімдесят сім тисяч сімсот вісімнадцять) грн.. 75 коп., з яких: 160264,45 грн. заборгованість за кредитом, 274632,59 грн. заборгованість за процентами, 24973,83 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 73971, 50 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків, 11072, 45 грн. інфляційні витрати за несвоєчасне погашення кредиту, 32833,93 грн. інфляційні витрати, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,8 кв.м., жилою площею 26,0 кв.м., яка належить ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

-виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , із квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,8 кв.м., жилою площею 26,0 кв.м..

Зазначають, що загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК». Загальними Зборами Акціонерів 26 квітня 2018 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та зміну найменування (назви) Банку з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК». Банк є правонаступником всіх прав та обов?язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСОЦБАНК». 03.12.2019 р. в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення юридично особи АТ «Укрсоцбанк», також в даному реєстрі зазначено інформацію, що правонаступником АТ «Укрсоцбанк» являється АТ «Альфа-Банк». В подальшому АТ "Альфа-Банк" змінило своє найменування на АТ "Сенс Банк".

В обґрунтування позову вказують, що 18 вересня 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 289/33-154, за умовами якого останній отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 180 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 17 вересня 2021 року.

В якості забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним вище кредитним договором 18 вересня 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, предметом якого є належна іпотекодавцю квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить останній на праві власності на підставі договору дарування, який посвідчений нотаріусом 23.03.1994 року.

Зазначають, що у зв`язку з порушенням позичальником умов кредитного договору від 18 вересня 2006 року вони 25.07.2018 року звернулися до відповідачів із вимогою про усунення порушень пов`язаних зі сплатою заборгованості та добровільне виселення з квартири. Вказують, що перешкодою для примусового виконання рішення щодо передачі на прилюдні торги квартири стала реєстрація та проживання у малолітньої на той час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Внаслідок чого реалізація вказаної квартири є неможлива, а їх реєстрація у спірному житловому будинку та інших відповідачів у справі здійснена без згоди банку після укладення договору іпотеки.

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві заперечила щодо задоволення позову вказує, що не погоджуються з розміром заборгованості. Зазначає, що виселення із житлового приміщення є неможливим з огляду на положення ст. 109 ЖК України, з якої убачається, що громадянам які виселяються із жилих приміщень надається інше постійне жиле приміщення, проте лише за винятком громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту повернення якого забезпечене іпотекою. Відповідно до п.1.2 договору кредиту №289/33-154, кредит надавався на споживчі цілі, а не придбання предмета іпотеки. Спірна квартира належала їй на підставі договору дарування від 19.05.1994 року. Тому, вважає, що підстави для задоволення позову відсутні (а.с. 184 т. 1).

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з наведених з урахуванням уточнень підстав. В подальшому у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_6 - адвокат Міхненко С.С. у судовому засіданні позов не визнав з наведених у відзиві підстав. Вказав, що відповідачі перебувають за кордоном, вони не погоджуються з розміром заборгованості. У подальшому у судове засідання не з`явився, про час та місе розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про відкладення розгляду справи в інтересах ОСОБА_2 ..

Відповідач ОСОБА_2 , який також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. До суду 04.01.2024 року від представника ОСОБА_6 - адвоката Міхненка С.С. в інтересах ОСОБА_2 подана заява зі змісту якої слідує, що останній позов не визнав. Крім того, ОСОБА_2 у цій заяві просить відкласти розгляд справи у зв`язку з перебування останнього за кордоном, однак він бажає мати представника у справі, тому з метою укладення договору про надання професійної правничої допомоги просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

Суд не визнав вказану причину для відкладення засідання поважною, оскільки з часу залучення ОСОБА_2 до участі у справі пройшло більше 5 років. Останній мав достатньо часу для написання відзиву чи пояснень по справі та надіслання їх до суду, засобами електронного чи поштового зв`язку. А також будучи обізананим про розгляд справи у Коростишівському районному суді об`єктивно міг звернутися до адвоката з метою укладення договору для представництва його інтересів у суді, як в період його перебування на території України, коли він безпосередньо з`являвся у судові засідання, та отримував повістки(а.с.180, 205, 223, 239 т.1, а.с.28 т.2), так і після виїзду до Ізраїлю.

Крім того, долучене до справи свідоцтво про посвідчення факту перебування живих, що засвідчено нотаріусом у державі Ізраїль від 05.12.2023, №305-23 вказує, ОСОБА_2 зокрема мав час для забезпечення явки свого представника, безпосередньо у судове засідання призначене на 05 січня 2024 року, а також у попереднє судове засідання на 19.12.2023 року.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі останньої.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів судове засідання без участі останньої.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник - ОСОБА_7 надіслав заяву про розгляд справи без його участі, а тому суд провів судове засідання без участі останнього.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази на засадах змагальності в межах позовних вимог дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 18 вересня 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 289/33-154.

Відповідно до п. 1.1 Договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 180 000 грн, зі сплатою 17 % річних, з кінцевим терміном повернення до 17 вересня 2021 року. Визначено порядок погашення суми заборгованості.

Згідно п.1.2 Договору кредит надано на споживчі цілі під заставу нерухомості, а саме квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 43,8 кв.м., жилою площею 26,0 кв.м.., що належить матері позичальника майновому поручителю ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1.3 Договору в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків, штрафних санкцій, кредитор укладає в день укладення цього договору з майновим поручителем іпотечний договір за умовами якого майновий поручитель передає кредитору в іпотеку нерухоме майно визначене у п. 1.2 Договору, заставною вартістю 227 250 грн. або 45 000 доларів США по курсу НБУ на день видачі кредиту.

Відповідно до видаткового касового ордеру №1 від 18 вересня 2006 року, слідує, що АКБ «УКРСОЦБАНК» перерахували на рахунок ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 180 000 грн. на виконання умов кредитного договору №289/33-154 від 18.09.2026 року на споживчі цілі (а.с. 158 т.1).

18 вересня 2006 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір.

В пункті 1.1. Договору іпотеки вказано, що іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю, у якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 , зобов?язань за Договором кредиту №289/33-154 від 18 вересня 2006 року, укладеним між іпотекодержателем та боржником, наступне нерухоме майно: квартира, загальною площею 43,8кв.м., жилою площею 26,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування, посвідченого Коростишівською держнотконторою, 23.03.1994р., реестр № 1-434, право власності на яке зареєстроване в Житомирському обласному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації 19.05.1994р. за №15922631, запис 4321, книга 20А.

Пунктом 3.1. Договору іпотеки визначено, що у разі порушення іпотекодавцем умов визначених у п. 2.1.1.-2.1.11 цього договору, іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку визначеному в п. 2.4.4. договору.

25.07.2018 року на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , ПАТ «УКРСОЦБАНК» надіслано вимогу про усунення порушень, вимогу про добровільне виселення з якої убачається, що загальний розмір заборгованості становить 577718,75 грн. Вказано, що у разі несплати заборгованості ПАТ «УКРСОЦБАНК» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». (а.с. 41 т.1)

Відповідно до акту депутата Коростишівської міської ради від 11.10.2018 року №2115, слідує, що у квартирі що за адресою: АДРЕСА_1 , проживають згідно реєстрації такі особи: ОСОБА_2 , 1976 р.н. та його дочка ОСОБА_4 , 2004 р.н., що також підтверджується довідкою виконкому Коростишівської міської ради від 05.10.2018 №1133( а.с. 186, а.с. 188 т.1.)

Відповідно до відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №141286083 від 16.10.2018 року, власником квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 . Право власності зареєстровано 06.09.2006 року на підставі договору дарування реєстраційний № 10343 від 23.03.1994 року, виданий Коростишівською державною нотаріальною конторою (а.с.30 т.2).

Крім того, з указаного витягу вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 66,64 кв.м. належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 (1/4 частка), ОСОБА_6 ( 1/2 частка), ОСОБА_1 (1/4 частка).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 29.12.20221 №392 слідує, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_5 , 2017 р.н.. Вказано, що вони разом із іншою дочкою ОСОБА_4 , 2004 р.н., проживають у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 . Іншого житла, яке належало б їм на праві власності не мають. Вказано про недоцільність виселення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спірної квартири. (а.с. 91 т.2).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №243576429 від 09.02.2021 року, слідує, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 18.12.2018 року, є власником квартири, що за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 134 т.2).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини першої та другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно з частинами другою та третьою статті 109 ЖК України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19) зроблено висновок, що «зазначена у частині другій статті 40 Закону України «Про іпотеку» та у частині 3 статті 109 Житлового кодексу України вимога про добровільне звільнення житлового приміщення може бути направлена разом з вимогою, передбаченою частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, у разі, якщо сторони договору іпотеки передбачили у ньому іпотечне застереження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі цього договору, виселення мешканців з відповідного об`єкта має відбуватися з дотриманням передбаченої у частині другій статті 40 Закону України «Про іпотеку» та у частині 3 статті 109 Житлового кодексу України процедури. Її недотримання є підставою для відмови у позові про виселення мешканців житла, що є предметом іпотеки і на яке звертається стягнення, оскільки на момент звернення з таким позовом відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав іпотекодержателя чи нового власника стосовно предмета іпотеки».

У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин слідує, що надіслана банком 25.07.2018 року на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , вимога про добровільне виселення та зобов`язання погасити заборгованість залишилася без уваги. Відповідачі добровільно не знялися з реєтрації та не звільнили квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки.

Так, ОСОБА_1 , яка є власником квартири, що за адерсою: АДРЕСА_1 , на дату укладення іпотечного договору, була зареєстрована за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 , з 28 квітня 1999 року, що підтверджується відміткою у її паспорті.

Крім того, відповідно відомостей з реєстру речових прав квартира, що за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві спільної власності в тому числі ОСОБА_1 , частка якої складає 1/4, тобто остання має інше житло, а спірна квартира, яка є предметом іпотеки не є єдиним житлом останньої.

ОСОБА_2 був зареєстрований у квартирі, що за адерсою: АДРЕСА_1 , з 29 липня 1998 року, що підтверджується відміткою у його паспорті однак не є власником цієї квартири, яка є предметом іпотеки. За вказаною адресою зареєстровані також і його доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,яка на даний час вже повнолітня та малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцем проживання останньої є місце проживання її батьків.

Відповідач - ОСОБА_3 , є дружиною ОСОБА_2 та забезпечена іншим житлом у м. Києві. Так, остання, на підставі договору купівлі продажу від 18.12.2018 року стала власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Тобто відповідачі у даній справі забезпечені іншим житлом.

Відповідач ОСОБА_2 є боржником за укладеним кредитним договором від 18.09.2006 року, розмір його заборгованості станом на 14.05.2018 року становить 577 718, 75 грн., який не погашений, тобто обов`язок щодо погашення надано кредиту ОСОБА_2 не виконується.

Тобто, кредит ОСОБА_2 був наданий під заставу квартири майнового поручителя - ОСОБА_1 , яка забезпечена іншим житлом у м. Коростишеві, у власності дружини ОСОБА_2 та відповідача у справі ОСОБА_3 , також є інше житло у м. Києві, що може бути місце проживання їх малолітньої дитини, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та виселення їх як членів сім`ї власника квартири - ОСОБА_1 з її квартири, без надання іншого житла.

Разом з тим, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому законами України строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, він діє і дотепер.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ VI «Прикінцеві положення» Закону № 898-IV пунктом 5-2, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

Враховуючи вказане суд вважає за можливе зупинити виконання даного рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на прилюдних торгах та виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , із квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10 648,69 грн, що підтверджується плажіними дорученнями № та № від 02.08.2018 року, а тому суд стягує з відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь позивача сплачений судовий збір по 2662, 17 грн. з кожного.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,8 кв.м., жилою площею 26,0 кв.м., яка належить ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту від 18 вересня 2006 року №289/33-154, яка станом на 14.05.2018 року становить 577 718 (п`ятсот сімдесят сім тисяч сімсот вісімнадцять) грн.. 75 коп., з яких: 160 264,45 грн. заборгованість за кредитом, 274 632,59 грн. заборгованість за процентами, 24 973,83 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 73 971, 50 грн. пеня за несвоєчасну сплату відсотків, 11 072, 45 грн. інфляційні витрати за несвоєчасне погашення кредиту, 32 833,93 грн. інфляційні витрати за несвоєчасну сплату процентів шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , із квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,8 кв.м., жилою площею 26,0 кв.м., без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , судовий збір по 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 17 копійок з кожного відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», .

Зупинити виконання рішення Коростишівського районного суду Житомирської області у частині звернення стягнення на предмет іпотеки на електронних торгах та виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , із квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Акціонерне товариство "СЕНС БАНК", , місцезнаходження:вул. Велика Васильківська, будинок 100, м.Київ.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , який діє в інтерсах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Коростишівської міської ради, , місцезнаходження: вул. Дарбіняна, 11, м. Коростишів, Житомирського району, Житомирської області.

Повне судове рішення складено 15.01.2024 року.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО