Справа № 515/1096/23
Провадження № 2/513/306/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю: секретаря судового засідання Шевченко Є.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

у с т а н о в и в:

у липні 2023 року представник позивачки адвокат Давиденко К.В. звернувся до суду в інтересах позивачки ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який належав її батьку ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов обґрунтував тим, після смерті батька відкрилась спадщина, до складу якої входить, серед іншого, житловий будинок із спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та нотаріусом була заведена спадкова справа до майна ОСОБА_2 , однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця на зазначений будинок.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 06 липня 2023 року відкрито провадження у справі та визначено справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року зазначена цивільна справа передана на розгляд Саратського районного суду Одеської області.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 29 січня 2024 року цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, була прийнята до провадження та призначена до судового розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

Позивачка та її представник адвокат Давиденко К.В., належним чином повідомлені про розгляд справи до суду не з`явились. Від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований до введення в дію ЦК України, рік побудови 1950-1988, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно ст. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-Х, кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Згідно з виписки з погосподарської книги № 5 за 1967-1969, 1986-1992, 1993-1995, 1996-2000, 2011-2015, 2016-2020, 2021-2025 роки о/р НОМЕР_1 , власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , рахується ОСОБА_2 .

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 28 червня 2023 року складає 71646 гривень.

Статті 1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частинами 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пункт 9 частини 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Як видно з паспорту НОМЕР_2 , виданого 06 вересня 2006 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові позивачки ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 25 грудня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, батьками позивачки є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 02 березня 2023 року шлюб, зареєстрований 16 грудня 2005 року Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, актовий запис №20, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розірвано.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 15 квітня 2020 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

18 жовтня 2010 року ОСОБА_2 склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 , заповівши державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №475420 виданий Білоліською сільською радою 29 жовтня 2001 року.

07 липня 2021 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану на території Білоліської сільської ради (за межами населеного пункту) Татарбунарського району Одеської області, площею 6,0751 га.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . До складу сім`ї, що сумісно з ним проживали та вели спільне господарство входили: ОСОБА_1 донька померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 зять померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 онука ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується довідкою № 359 від 30 липня 2020 року виданою Білоліською сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої, серед іншого, входить житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

04 вересня 2020 року за заявою позивачки ОСОБА_1 державним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області заведена спадкова справа до майна ОСОБА_2 .

07 липня 2021 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області Колісником Д.Ю. видано ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне спадкодавцеві майно: земельну ділянку площею 6,0751 га кадастровий номер :01:001:0964, розташовану на території Білоліської сільської ради (за межами населеного пункту) Татарбунарського району Одеської області (реєстровий номер № 238). Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину).

Постановою державного нотаріуса Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісника Д.Ю. від 23 червня 2023 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок на ім`я спадкодавця.

Відповідно до довідки №274 виданої Виконавчим комітетом Татарбунарської міської ради земельна ділянка загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки) за адресою: АДРЕСА_1 , у приватну власність або користування на правах оренди не передавалась. Державні акти на право власності (свідоцтва на право власності, витяги про реєстрацію права власності) на земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , не видавались. Земельні ділянки не відносяться до розпайованих земель. Кадастровий номер земельним ділянкам не надавався.

За частиною 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до частин 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , а тому є власником спадщини з часу відкриття та може захищати свої порушені права володіння та користування успадкованим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

За частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За встановлених обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 89, 258 - 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16 квітня 2024 року.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 06 вересня 2006 року Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивачки: адвокат Давиденко Костянтин Вікторович, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД № 002979, видане Радою адвокатів Одеської області на підставі рішення № 58 від 19 квітня 2017 року, 68100, м.Татарбунари, вул.Центральна, 37 Білгород-Дністровського району Одеської обалсті.

Відповідач: Татарбунарська міська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, адреса: 68100, м. Татарбунари, вул. Лесі Українки, 18, Білгород-Дністровського району Одеської області, .

Суддя К. Ю. Рязанова