Справа № 190/821/24
Провадження №2/190/293/24
УХВАЛА

19 квітня 2024 року м.П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Кудрявцева Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Точилін Микита Валерійович до ОСОБА_2 , третя особа Жовтоводсько-П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про оспорювання батьківства, припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

встановила:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, у якій просить виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , як про батька з актового запису №173, складеного 06.10.2009 року Відділом РАЦС П`ятихатського РУЮ Дніпропетровської області про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виключити відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , як про батька з актового запису №142, складеного 07.10.2010 року Відділом РАЦС П`ятихатського РУЮ Дніпропетровської області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Припинити стягнення аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі рішення П`ятихатського районного суду від 10.11.2011 року по справі №2-672/11. Звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, які стягуються на підставі рішення П`ятихатського районного суду від 10.11.2011 року по справі №2-672/11, що утворилась за весь період її нарахування, а також від сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2024 року, справу передано на розгляд судді Кудрявцевій Ю.В..

Ознайомившись з даною позовною заявою та доданими до неї матеріалами приходжу до висновку, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання положень статей 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

У позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Від змісту позовної заяви залежать дії суду щодо вирішення питання проведення подальших процесуальних дій по розгляду справи по суті, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, визначення суб`єктного складу спірних правовідносин, дослідження доказів тощо.

Від змісту позовних вимог залежить і позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, для реалізації якого має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Тому, позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо дотримання процесуального порядку форми та змісту позовної заяви.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі", резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 263-267 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

Однак, подана позовна заява не відповідає вимогам вказаних вище статей, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Також, відповідно до ч.1 ст.53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно з п.4 ст.175ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач просить відділ РАЦС П`ятихатського РУЮ Дніпропетровської області виключити відомості про нього як батька дітей з актового запису про народження дітей, однак даний орган не залучений до участі у справі.

Крім того, позивачем не залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог - виконавчий комітет П`ятихатської міської ради Дніпропетровської , як орган опік та піклування, Службу у справах дітей П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області, до компетенції яких віднесено дане питання.

Зі статті 137 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Оспорювання батьківства це доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та конкретною дитиною внаслідок чого суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

У Постанові пленуму ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 у пунктах 10,11 роз`яснено судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК ( 2947-14 ), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

При цьому необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

Слід зауважити, що призначення експертизи відбувається на підставі ухвали суду, яка в свою чергу може бути призначена, відповідно до ст.197 ЦПК України , лише на стадії підготовчого провадження за клопотанням сторін.

При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу положення ст.81 ЦПК України щодо обов`язку доказування та подання доказів.

Таким чином, позивачу необхідно виправити всі вищезазначені недоліки позовної заяви.

Відповідно до ст.185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.175,177,185,258,260 ЦПК України, суддя,-

Ухвалила :

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Точилін Микита Валерійович до ОСОБА_2 , третя особа Жовтоводсько-П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про оспорювання батьківства, припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментам - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви та протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали, надати суду докази зазначеного.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Кудрявцева