Справа № 214/2702/23
15 квітня 2024 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу №214/2702/23 за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представники: від позивача Кіріченко В.М.,
Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Кіріченко В.М. звернувся до суду з позовною заявою 19.03.2023, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 станом на 20.02.2023 у загальному розмірі 31 299 грн. 75 коп., яка включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 25 161 грн. 96 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 6 137 грн. 79 коп.; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 18.04.2011 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви б/н, згідно з якою позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та нею кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що узгоджується зі ст.642 ч.2 ЦК України. Виконання ОСОБА_1 кредитного договору також підтверджується випискою по рахунку, в якій зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, повернення коштів зі сплатою процентів за користування ними, що в сукупності є свідченням виникнення між сторонами фінансово-кредитних відносин та укладення кредитного договору загалом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконало в повному обсязі, надавши позичальникові можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тим самим допустила порушення виконання покладених на неї зобов`язань. У результаті цього станом на 20.02.2023 виникла заборгованість, розмір якої з урахуванням внесених відповідачем коштів на погашення заборгованості, становить 31 299 грн. 75 коп. та включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 25 161 грн. 96 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 6 137 грн. 79 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Ухвалою суду від 24.04.2023 (головуючий суддя Прасолов В.М.) позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.74).
У зв`язку із звільненням судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолова В.М. у відставку та відрахуванням зі штату суду, за результатами повторного автоматизованого розподілу на підставі розпорядження керівника апарату суду №249 від 08.04.2024 матеріали цивільної справи передано в провадження судді Євтушенку О.І.
Ухвалою суду від 10.04.2024 справу прийнято до провадження суддею Євтушенком О.І. з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з клопотанням представника позивача, викладеним у прохальній частині позову, останній просив розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, тим самим не заявив про свою участь в судовому засіданні.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, викликалася неодноразово у встановленому законом порядку усіма можливими процесуально способами згідно зі ст.128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позов не подала.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Судом встановлено, що 18.04.2011 ОСОБА_1 звернулася до банку з приводу отримання кредиту. Цього ж дня вона підписала анкету-заяву б/н, в якій зазначено, що ця заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складають між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі кредитний договір), що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.17).
За умовами кредитного договору ОСОБА_1 отримала кредит в межах початково встановленого кредитного ліміту в розмірі 300 грн. шляхом зарахування на кредитну картку № НОМЕР_1 , зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 3% на місяць. Строк дії кредитного договору відповідає строку дії кредитної картки, яку позичальник отримала 18.04.2011.
18.04.2011 ОСОБА_1 була ознайомлена під підпис з довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» за типом «Visa Classic», тип кредитної лінії відновлювальна, валюта національна (гривня), базова відсоткова ставка 3% на місяць. Довідкою також передбачено обсяг відповідальності позичальника у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язань шляхом сплати штрафу (у випадку порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів 500 грн. + 5% від суми позову) та пені за несвоєчасне погашення заборгованості (а.с.18).
Активно користуватись кредитною карткою відповідач почала з 18.04.2011, що слідує з виписки по рахунку позичальника (а.с.69-зворот). Так, 18.04.2011 ОСОБА_1 отримала кредитну картку № НОМЕР_1 із встановленим на ній кредитним лімітом 300 грн., який вона одразу збільшила до 500 грн., та в подальшому неодноразово змінювала, а саме: 03.06.2011 збільшено до 600 грн., 06.08.2011 збільшено до 700 грн., 09.03.2013 збільшено до 2000 грн., 09.12.2013 збільшено до 3000 грн., 13.09.2017 збільшено до 15 000 грн., 04.11.2017 збільшено до 17 000 грн., 04.10.2018 зменшено до 16 220 грн. 07 коп., 26.10.2018 зменшено до 15 250 грн., 19.06.2019 збільшено до 18 000 грн., 19.06.2019 збільшено до 19 000 грн., 07.11.2019 збільшено до 21 000 грн., 21.05.2020 зменшено до 20 998 грн. 36 коп., 07.09.2020 збільшено до 26 000 грн., 15.06.2021 встановлено на рівні 0 грн. (а.с.15).
У рамках кредитного договору №б/н від 18.04.2011 кредитну картку було неодноразово перевипущено, а саме: вперше видано 18.04.2011 за № НОМЕР_2 за типом «Універсальна» з терміном дії до 02/15, 26.11.2013 за № НОМЕР_3 за типом «Універсальна» з фото з терміном дії до 11/17, 06.01.2017 за № НОМЕР_4 за типом «Універсальна Голд» з терміном дії до 05/19, 07.11.2015 за № НОМЕР_5 за типом «Універсальна» з терміном дії до 11/19, 19.06.2019 за № НОМЕР_6 за типом «Універсальна Голд» з терміном дії до 11/22, 12.07.2019 за № НОМЕР_7 за типом «Універсальна» з терміном дії до 04/23, та востаннє 11.08.2020 за № НОМЕР_8 за типом «Універсальна» з терміном дії до 05/24 (а.с.16).
14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та змінено найменування банку з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи (а.с.50, 51-52).
Згідно з наданими банком розрахунками (а.с.4-14), заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 станом на 20.02.2023 складає 31 299 грн. 75 коп. та включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 25 161 грн. 96 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 6 137 грн. 79 коп.
Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст.626, ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Виходячи з правового аналізу вказаних норм, Умови надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо: 1) такі Умови не містять підпису позичальника; 2) не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи анкету-заяву позичальника.
Так, надані позивачем Умови та правила не містять підтверджень, що саме їх в наданій суду редакції розуміла відповідач ОСОБА_1 та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку 18.04.2011. З огляду на зазначене суд приходить до висновку щодо відсутності підстав вважати, що при укладенні договору з відповідачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», дотримався вимог, передбачених чинним законодавством України про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
До того ж необхідно зауважити, що міжнародними актами, зокрема, Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 09.04.1985 № 39/248 «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» констатовано, що споживачі здебільшого знаходяться в нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти, купівельної спроможності та виходячи з важливості сприяння справедливому, рівноправному та усталеному економічному і соціальному розвитку, у зв`язку з чим сформульовано керівні принципи для захисту інтересів споживачів.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих Правил тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Отже, суд приходить до висновку, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Вищезазначене повністю узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03.07.2019.
Однак, доведеність факту отримання відповідачем кредитної картки із встановленим на ній кредитним лімітом, підписання довідки про умови кредитування, в якій вказані узгоджені сторонами процентна ставка за користування кредитом, розмір штрафу, пені, активне користування кредитною карткою, її неодноразовий перевипуск та зміни кредитного ліміту, в сукупності є свідченням наявності між сторонами кредитно-договірних зобов`язань. Так, виписка з банківського рахунку позичальника (а.с.56-69) містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки відповідача баланс станом на дату укладання кредитного договору, всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної з коштами операції). Банківська виписка має статус первинного документа, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5, згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання державної операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах, віднесені касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок.
Таким чином, позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, виконав свої зобов`язання за кредитним договором, тоді як відповідач ОСОБА_1 , користуючись кредитними коштами, належним чином не виконувала свої зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості за простроченим тілом кредиту 25 161 грн. 96 коп. та по простроченим процентам за користування кредитом 6 137 грн. 79 коп., яку суд вважає доведеною. Слід також зауважити, що станом на момент пред`явлення позову кредитний договір між сторонами не припинив дію, оскільки строк дії востаннє емітованої банком картки не сплинув, що надавало позивачеві право нараховувати проценти за узгодженою сторонами ставкою. Відтак суд погоджується із заявленим розміром заборгованості по процентам, який розрахований належним чином.
Приходячи до такого висновку суд зауважує, що отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті в межах погодженого сторонами строку кредитування, що свідчить про порушення його прав, а тому погоджується із тим, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та процентів за користування ними.
З огляду на встановлені судом обставини, обсяг наявних в матеріалах справи доказів, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПРИВАТБАНК заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 станом на 20.02.2023 у загальному розмірі 31 299 грн. 75 коп., яка включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 25 161 грн. 96 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 6 137 грн. 79 коп.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп. (а.с.55).
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.04.2011 станом на 20.02.2023 в загальному розмірі 31 299 грн. 75 коп., яка включає: заборгованість за простроченим тілом кредиту 25 161 грн. 96 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 6 137 грн. 79 коп., а також 2 684 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення у справі складено та підписано без проголошення 15.04.2024.
Суддя О.І. Євтушенко