КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/4423/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2339/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Ящук Т.І.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Янченка А.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих в результаті пожежі, -

в с т а н о в и в :

У червні 2022 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що він є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

26 червня 2021 року о 01 год. 50 хв. виникла пожежа на домоволодінні відповідача, яку було ліквідовано о 04 год. 11 хв. При цьому, в результаті пожежі було заподіяно матеріальної шкоди сусідньому домоволодінню, яке належить позивачу, внаслідок пошкодження огороджуючої конструкції домоволодіння (паркан з металевого профілю на металевому каркасі), а також фасаду житлового будинку, металопластикових віконних блоків та оздоблення пластиковою вагонкою фасадних елементів (карнизу та стеля тераси) будинку.

Зазначав, що за фактом завдання позивачу шкоди 01 липня 2021 року було розпочате досудове розслідування за ч. 1 ст. 194 КК України, провадження № 00372, яке 08 лютого 2022 року було закрито.

22 лютого 2022 року представник позивача - адвокат Горовий О.В. у відповідь на адвокатський запит отримав копію висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Карєтнікової Є.В. № СЕ-19/111-21/38336-БТ від 10 грудня 2021 року, яким встановлено, що розмір збитків, завданих позивачу внаслідок пожежі, яка виникла 26 червня 2021 року у домоволодінні відповідача, складає 242 210,00 грн.

Посилався на те, що відповідач, враховуючи приписи Кодексу цивільного захисту України, Цивільного кодексу України та Правил пожежної безпеки в Україні зобов`язаний належно виконувати обов`язок щодо забезпечення збереження об`єкта, яке перебуває у його власності - домоволодіння, саме власник - відповідач несе повну відповідальність за дотримання вимог протипожежної безпеки.

Вважав, що внаслідок недбалого ставлення відповідача до виконання ним обов`язків по утриманню та збереженню власного майна в належному стані, в належному дотриманні вимог протипожежної безпеки, була нанесена шкода майну позивача.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь збитки в розмірі 242 210,00 грн., завданих внаслідок пожежі на домоволодінні відповідача ОСОБА_1 , та суму судових витрат (т. 1 а.с. 1-4).

У жовтні 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, в якому останній просив позовні вимоги залишити без задоволення. На обґрунтування відзиву вказував, що позов не визнає в повному обсязі, вважає його не обґрунтованим та не підтвердженим належними і допустимими доказами. Жодне з обґрунтувань, зазначених позивачем не має достатніх підстав, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та жодна з обставин, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог, не підтверджена належними доказами, а додані до позовної заяви докази не підтверджують, що збитки (шкода) в результаті пожежі заподіяні були саме відповідачем.

Зазначав, що у зв`язку з виникненням пожежі 26 червня 2021 року на подвір`ї домоволодіння відповідача, останнім було подано до відділу Обухівського районного управління поліції ГУНП в Київській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115, 135, 162, 194, 195 КК України. В заяві про вчинення кримінальних правопорушень відповідач зазначив, що 26 червня 2021 року було здійснено підпал належної йому господарської споруди та в результаті пожежі було знищено майно загальною вартістю 100 000,00 доларів США.

Вказував, що акт про пожежу від 26 червня 2021 року не підтверджує наявність вини відповідача у завданні шкоди, оскільки містить лише інформацію щодо факту пожежі, обсягу пошкоджень та не містить висновку щодо причин і винуватця пожежі. Протокол огляду місця події слідчим від 24 вересня 2021 року до суду не надано. Додані до позовної заяви документи не містять повної, вичерпної інформації про пожежу, яка виникла на домоволодінні відповідача. Висновок експерта від 10 грудня 2021 року № СЕ-19/111-21/38336-БТ містить лише відомості щодо вартості ремонтно-будівельних робіт на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Також, в матеріалах справи відсутні пожежно-технічна експертиза та судові дослідження (т. 1 а.с. 62-74).

У листопаді 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вказував, що з акту про пожежеу від 26 червня 2021 року вбачається, що о 01 год. 50 хв. пожежа виникла в домоволодінні відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якої було заподіяно майнової шкоди сусідньому домоволодінню позивача за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто вказаний акт підтверджує не тільки факт пожежі, а й місце виникнення пожежі (в приватному гаражі (склад) відповідача), та наслідки у вигляді завданої позивачу шкоди (т. 1 а.с. 85-88).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2023року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих в результаті пожежі - задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 збитки в розмірі 242 210,00 грн. завданих внаслідок пожежі на домоволодінні відповідача ОСОБА_1 та суму сплаченого судового збору у розмірі 2 422,10 грн. (т. 1 а.с. 237-243).

Не погодившись з рішенням районного суду, 05 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Горбовий В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 2 а.с. 43-46).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, оскільки судом неповно досліджено та невірно оцінено докази, та порушено норми матеріального та процесуального права. Вказував, що позивачем не надано до суду жодного доказу, які б свідчили і підтверджували неправомірну поведінку відповідача та надавали підстави для задоволення позовних вимог. Вважає, що акт про пожежу та технічний висновок від 26 червня 2021 року не підтверджують наявність вини (неправомірної поведінки) ОСОБА_1 у виникненні пожежі та завданні шкоди, оскільки містять лише інформацію щодо факту пожежі, обсягу пошкоджень.

Не погоджується з висновком суду, що протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності, а саме в тому, що останнім не дотримано, як власником домоволодіння, правил пожежної безпеки, що призвело до виникнення пожежі, яка перекинулась на будинок позивача і завдала останньому шкоди. Вказував, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів причин пожежі а доведеності вини (неправомірної поведінки) саме ОСОБА_1 у вчиненні дій, наслідком яких завдано шкоду ОСОБА_2 , причинно-наслідкового зв`язку між пожежею та діями ОСОБА_1 та заподіяною майновою шкодою. Так, матеріали справи не містять і позивачем не надано доказів, що відповідач не дотримався, як власник домоволодіння, правил пожежної безпеки, у формі бездіяльності. При цьому, судом не вказано, які саме норми та правила пожежної безпеки не дотримався відповідач.

Звертав увагу, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , домоволодіння та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя. Проте, ОСОБА_4 не було залучено у якості відповідача чи співвідповідача, або третьої особи, що вважає процесуальним порушенням.

Крім того, судом не було надано оцінку постанові від 08 лютого 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000372 від 01 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях відповідача ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Також, вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, 2 відділення 44 Державної пожежно-рятувальної частини смт. Чабани, ПСО Хотів. Посилався на те, що лише фахівці, які були присутніми та гасили пожежу, мають відповідні знання, фах та освіту з питань визначення і встановлення причин виникнення пожежі, надання висновку дотримання або порушення відповідачем правил пожежної безпеки. Звертав увагу, що судом першої інстанції не надано оцінку поясненням судового експерта Карєтнікової Є.В., допитаної в судовому засіданні в якості спеціаліста (фахівця) (т. 2 а.с. 43-46).

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2023 року стягнуто з ТОВ «Петрівський квартал 3» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок. В решті вимог відмовлено (т. 2 а.с. 38-41).

30 листопада 2023 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_2 - адвоката Слабоус Є.А., в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін. Відзив поданий шляхом відправлення по пошті 27 листопада 2023 року, тобто в строк встановлений апеляційним судом, про що свідчить квитанція поштового відправлення (т. 2 а.с. 71-74).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 , його представник - адвокат Горбовий В.А. підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити. Позивач ОСОБА_2 , його представник - адвокат Слабоус Є.А. заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволеннюз наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив зтого, що відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано, що матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок пожежі, яка сталася 26 червня 2021 року, і якою завдано збитків позивачу, виникла не з вини відповідача.

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 належить на праві приватної власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 8-9).

Відповідач ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 11-15).

Згідно акту про пожежу від 26 червня 2021 року вбачається, що о 01 год. 50 хв. пожежа виникла в домоволодінні відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті якої було пошкоджено облицювання забору, металопластикові вікна та пластикову підшивку даху сусіднього будинку за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 16-17).

30 червня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області з повідомленням про те, що внаслідок пожежі невідома особа пошкодила його майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого Відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 08 лютого 2022 року було закрито кримінальне провадження № 0000372 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (сума завданої шкоди не створює складу кримінального правопорушення) (т. 1 а.с. 18-19).

В межах кримінального провадження було проведено судово-будівельну експертизу та отримано висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Карєтнікової Є.В. №СЕ-19/111-21/38336-БТ від 10 грудня 2021 року, яким встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , з усуненням наслідків пожежі, що відбулася 26 червня 2021 року, на території сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , складає 242 210,00 грн.(т. 1 а.с. 21-38).

За частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частин першої, четвертої, п`ятої статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 322 ЦК України).

Відповідно до частин першої-другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої статті 22 ЦК України).

Для відповідальності у деліктних правовідносинах має бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16).

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц).

Частиною шостою статті 55 Кодексу цивільного захисту населення передбачено, що обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Установлено, що пожежа виникла у домоволодінні, власником якого є відповідач, який, як власник, несе відповідальність за пожежну безпеку у домоволодінні.

Саме власник несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки (постанова Верховного Суду від 24 червня 2019 року у справі № 902/435/18).

Апеляційний суд погодився з висновком районного суду, що протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності, а саме в тому, що останнім не дотримано, як власником домоволодіння, правил пожежної безпеки, що призвело до виникнення пожежі, яка перекинулась на будинок позивача і завдала останньому збитків.

Як наслідок, між протиправною поведінкою відповідача і завданою шкодою позивачу є причинний зв`язок.

При цьому, за вищенаведеними нормами законодавства саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, у т.ч., можливістю надати до суду висновок пожежно-технічної експертизи або заявити про призначення такої експертизи судом.

Як було встановлено судом, позивачу внаслідок пожежі, яка виникла на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач, заподіяно майнової шкоди на суму 242 210,00 грн., що підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС Карєтнікової Є.В. №СЕ-19/111-21/38336-БТ від 10 грудня 2021 року (т. 1 а.с. 21-38).

Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, що пожежа, яка сталася від 26 червня 2021 року, виникла не з його вини (внаслідок непереборної сили або умислу іншої особи), а тому апеляційний суд вважає правильним висновок суду, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги щодо відсутності вини відповідача у заподіянні збитків позивачу з тих підстав, що постановою слідчого Відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 08 лютого 2022 року було закрито кримінальне провадження № 0000372 від 01 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, оскільки кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення(сума завданої шкоди не створює складу кримінального правопорушення) (т. 1 а.с. 18-19).

Посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права у зв`язку з незалученням до участі у справі його дружини ОСОБА_4 у якості відповідача чи співвідповідача, або третьої особи, апеляційний суд відхилив, оскільки предметом розгляду даної справи не є питання встановлення перебування домоволодіння, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , у спільній сумісній власності подружжя, натомість згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаного домоволодіння є відповідач ОСОБА_1 .

Відсутні й передбачені законодавством підстави залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, 2 відділення 44 Державної пожежно-рятувальної частини смт. Чабани, ПСО Хотів. Тому, колегія суддів визнала неспроможними та відхилила відповідні доводи апелянта.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати мають бути віднесені на його рахунок.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 08 лютого 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

Т.І. Ящук