Справа №345/1433/24
Провадження № 2/345/459/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його наступним. В шлюбі із відповідачем у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час в суді вирішується питання про розірвання шлюбу між сторонами, а доньки проживає з нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей повноцінно не надає, незважаючи на те, що він має таку можливість, оскільки є здоровою працездатною особою, займається ремонтом житлових будинків. Квартир, офісів та має достатньо високі доходи. У зв`язку з цим, позивач змушена звертатися в суд та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 6000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач подав до суду відзив на позов відповідно до якого позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дочок у твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Зокрема, ОСОБА_2 зазначає, що він стабільно надає кошти на утримання дітей та приймає участь в інших додаткових витратах на їхнє утримання. Однак, на даний час він не погоджується з позивачкою щодо стягнення аліментів в розмірі по 6000 грн. на кожну дитину, так як дана сума є для нього значною та непосильною. На даний час він офіційно не працевлаштований, займається тимчасовими під заробітками, які на даний час зведені до мінімуму в зв`язку з військовим станом та погіршенням рівня життя людей. Також зазначає, що в нього на утриманні знаходиться його мати ОСОБА_5 , 1950 р.н., яка є пенсіонером та отримує мізерну пенсію, потребує матеріальної допомоги. Також просив врахувати його незадовільний стан здоров`я та перенесену травму, яка потребує хірургічного втручання, дорого вартісної операції та тривалого лікування .

Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК України не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 20.10.2009 року у виконкомі Голинської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис №28 (а.с.5). Зі свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що їхнім батьком є відповідач ОСОБА_2 (а.с.6,7). У відповідності до довідки № 1413/09.3-03 від 16.02.2024 року виданої Управління ЦНАП виконавчого комітету Калуської міської ради вбачається, що дитина ОСОБА_7 , 2015 р.н. зареєстрована разом з позивачкою (а.с.8).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3023 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні.

Призначаючи аліменти суд враховує, що відповідач є здоровим та працездатним, а тому повинен виконувати обов`язок по утриманню дітей.

Відповідач вказує, що він офіційно не працює, займається тимчасовими підробітками, але стверджує, що його доходи не є стабільними і не такими високими, як зазначає позивачка, однак не заперечує, що працює на тимчасових роботах та отримує доходи, про розмір яких суд не повідомив та підтверджуючих доказів не надав.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що він здійснює догляд за матір`ю, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даного факту ним не надано. В той же час судом встановлено, що мати є пенсіонером та отримує пенсію.

При цьому твердження відповідача про те, що останній постійно допомагає дітям по мірі можливості, не має якогось самостійного правового значення, оскільки в інтересах дітей є отримання саме постійного, стабільного утримання, а не періодичних витрат, які залежать виключно від волі відповідача.

Суд також критично оцінює твердження відповідача про те, що в нього є незадовільний стан здоров`я, оскільки будь-яких доказів на підтвердження даного факту, таких як підтвердження статусу інвалідності ним не надано.

Даючи оцінку викладеному, суд приймає до уваги також, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу дітям, оскільки вони ростуть і потребують більшого забезпечення, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги батька.

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньок у розмірі по 6000,00 грн. на кожну щомісячно, проте не обґрунтовує вказаний розмір, не надає доказів, які б підтверджували можливість відповідача сплачувати аліменти саме в такому розмірі.

З огляду на викладене, враховуючи пріоритет інтересів дітей, рівність обов`язку обох батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище та сімейне становище сторін по справі, зокрема, достатність матеріального становища відповідача, часткове визнання позову останнім, вік дітей, на утримання яких стягуються аліменти, ріст їхніх потреб, підвищення цін та ріст рівня мінімальних соціальних гарантій, тому суд приходить до висновку, що справедливими та розумними, необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде стягнення аліментів з відповідача у розмірі по 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ним повноліття.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклала з адвокатом Зубарєвою Л.Б. договір про надання правової допомоги від 07.02.2024 та сплатила визначену розрахунком-переліком послуг, які надаватимуться адвокатом, у розмірі 1500,00 гривень, що підтверджено квитанцією №107869 від 16.02.2024 (а.с. 13).

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 1500,00 витрат за надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 75, 80, 84, 180-182, 184 СК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючої по АДРЕСА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмір по 2500, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 01.03.2024.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 1500,00 грн. за надання правової допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: