У Х В А Л А

"01" лютого 2024 р.

м. Київ

справа № 755/18884/23

провадження № 2-п/755/14/24

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Прокопчук Н.А.,

учасники процесу:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщені Дніпровського районного суду в м. Києві заяву у відкритому судовому засіданні відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року, поданої в межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу,

УСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року, ухваленим у справі № 755/18884/23, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу - задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (м. Київ, вул. Саперно-Слобідська, 10, ) заборгованість за отримані послуги по утриманню підземного паркінгу у розмірі 8 065 (вісім тисяч шістдесят п`ять) гривень 14 копійок.

22.01.2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року та його скасування, мотивуючи заяву тим, що відповідно до п. 3.2 Договору про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) від 16.10.2006 року, укладеного між сторонами, зміни до тарифів з надання послуг мали бути погоджені між позивачем та відповідачем, однак тарифи позивачем було збільшено без погодження відповідача ОСОБА_1 , тому відповідач вважає заявлені вимоги неправомірними. Відповідачем щомісячно здійснювалась оплата коштів у відповідність до умов Договору. Вважає, що ним виконуються взяті на себе зобов`язання, щодо сплати коштів, а позов жодним чином не обґрунтовує визначену суму заборгованості та не долучає належних та допустимих доказів на підтвердження понесених витрат на обслуговування його машиномісця. Розрахунки здійснені ТОВ «Новобудова» здійснено самочинно, в односторонньому порядку, без погодження сторін. Відповідач вважає, що судом ухвалено рішення на підставі неналежних доказів та недоведених обставин. Таким чином судом ухвалено рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою звернення відповідача із заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду.

Представник позивача ТОВ «Новобудова» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлений належним чином, поважні причини неявки суду невідомі.

Заявник ОСОБА_1 та його уповноважений представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі з підстав, що містить її зміст.

Вивчивши матеріали цивільної справи № 755/18884/23 та перевіривши наведені заявником підстави для скасування заочного рішення та перегляд справи, суд приходить до наступного.

Статтею 284 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з огляду на малозначність справи відповідно до заявленої ціни позову.

Відповідно до статті 190 Цивільного процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Копію ухвали суду від 06.12.2023 року разом із позовною заявою та додатками до неї надіслано відповідачу за адресою встановленого судом зареєстрованого місця проживання відповідача.

Таким чином, в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України відповідача було повідомлено про відкриття провадження у справі у належний спосіб та надіслано копію позовної заяви з додатками, за адресою відомого зареєстрованого місця проживання відповідача, що є місцем розташування належного відповідачу на праві власності майна, зазначеного у позовній заяві та перевіреного судом.

Крім того, інформація щодо судового розгляду справи є загальнодоступною, оскільки розміщена на офіційному сайті суду «Судова влада».

З огляду на викладене, суд вважає, що в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та роз`яснення процесуальних прав сторони судового розгляду відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Наразі відповідач ОСОБА_1 обізнаний про наявність дослідженого спору та надав суду письмовий відзив та заперечення проти вимог позивача в межах справи № 755/18884/23.

Вивчивши матеріали заяви відповідача та перевіривши підстави, наведені відповідачем для скасування заочного рішення суду, суд дійшов наступного.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що за період з 01 серпня 2022 року до 01 грудня 2023 року відповідач своєчасно не вносить плату за отримані послуги з утримання паркінгу, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 8 064,14 грн., заборгованість нарахована щодо машиномісця № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач ОСОБА_1 , та заборгованість підтверджується представленими підприємством позивача довідками та розрахунками. (а.с. 17)

Відповідач ОСОБА_1 підтвердив факт не внесення ним коштів у нарахованому позивачем розмірі за заявлений період, вказуючи на порушення позивачем положень Договору про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) від 16.10.2006 року.

Разом з тим, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача щодо невідповідності визначеної ТОВ «Новобудова» вартості послуг умовам Договору, оскільки такі посилання не відповідають матеріалам справи. Розрахунок вартості послуг здійснений відповідно до умов Договору про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) від 16 жовтня 2006 року, а також відповідно до встановлених законодавством тарифів, що діють на час надання позивачем послуг.

З вищенаведеним висновком погодився Київський апеляційний суд у постанові від 15 травня 2023 року під час перегляду рішення суду у справі № 760/26756/20, а також у постанові від 28 червня 2023 року у справі № 759/8674/22 за аналогічними правовідносинами. (а.с. 66-67, 68-69)

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2023 року, поданої в межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземного паркінгу, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду може бути оскаржене шляхом звернення з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 01 лютого 2024 року.

Суддя: В.І. Галаган