ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2173/24 Справа № 233/2527/23 Суддя у 1-й інстанції - Наумик О. О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідач- фізична особа-підприємець ОСОБА_2

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління ДПС в Чернівецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу позивачаОСОБА_1 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2023 року, ухваленого суддею Наумик О.О. у м.Костянтинівка Донецької області, повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2023 року,

УСТАНОВИВ

У травні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача внести до бази персоніфікації зміни з листопада 2018 р. по 2019 р. згідно з фактично нарахованої та сплаченої їй (позивачу) заробітної плати у сумі 62 595,00 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 05.11.2018 вона була прийнята на роботу до ФОП ОСОБА_2 на новостворене робоче місце, на посаду торгового агента з окладом 60 000 грн, що підтверджено наказом від 05.11.2018 №12.

31.12.2019 вона була звільнена з посади торгового агента за власним бажанням згідно з наказом по підприємству від 31.03.2019 №7.

Під час роботи вона сумлінно виконувала свої обов`язки, та роботодавець нарахувала і виплачувала їй з листопада 2018 р. по грудень 2019 р. грошові кошти згідно з її посадовим окладом у сумі 60 000 грн.

Однак, при отриманні даних з форми ОК-5 в базі персоніфікації з листопада 2018 р. по грудень 2019 р. її заробітна плата була нижчою, ніж вона отримала.

Згідно з письмовою відповіддю відповідачаи, у базу персоніфікації помилково були внесені відомості щодо нарахованої їй заробітної плати, що не відповідає дійсності, але внести відповідні відомості до бази персоніфікації можливо лише згідно з рішенням суду, оскільки державна податкова служба, уточнюючий звіт за 2018 р. та 2019 р. не прийме.

У зв`язку з вищевикладеним, вважає, що захистити своє право вона може лише у судовому порядку (а.с.1).

Рішенням Костянтинівського Міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління ДПС в Чернівецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, залишено без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 к., будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, просить його скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити заявлені нею позовні вимоги.

При цьому, позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції та вказує на те, що зміни до Реєстру застрахованих осіб органи пенсійного Фонду України та Органи Податкової Служби України вносять виключно згідно рішення відповідного окружного адміністративного суду, в тому разі, якщо роботодавець з об`єктивних причин не може самостійно внести відповідні відомості до Реєстру застрахованих осіб (закриття ФОП, смерті ФОП тощо). В інших випадках, відповідні зміни повинен вносити саме роботодавець. Наголошує на тому, що на даний час ФОП ОСОБА_2 не припинила підприємницьку діяльність, тому саме колишній роботодавець повинен внести відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб.

15.01.2024 через підсистему «Електронний суд» від відповідача ФОП ОСОБА_2 надійшло клопотання/заява, в якому остання просить задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 к. При цьому, відповідач зазначає, що вона не може самостійно внести відповідні зміни до бази персоніфікації, так як за порушення строків подання корегуючої звітності, вона повинна буде сплатити Державній Податковій Службі України штраф в розмірі 120 345 грн. Натомість, в разі винесення відповідного судового рішення яке зобов`язує фізичну особу підприємця внести відповідні корегуючи дані до бази персоніфікації, жодного штрафу не сплачується, так як у даному випадку виконується рішення суду. Зазначає, що у разі незадоволення апеляційної скарги позивача, вона самостійно відповідні відомості не внесе, що буде грубим порушенням трудових та соціальних прав позивача.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з інформації ФОП ОСОБА_2 від 18.05.2023 на письмовий запит ОСОБА_1 на ім`я останньої убачається, що: наказом від 05.11.2018 №12 ОСОБА_3 05.11.2018 була прийнята на посаду торгового агента з окладом 60 000 (шістдесят тисяч) грн; 31.12.2019 була звільнена за власним бажанням згідно з наказом по підприємству від 31.03.2019 №7; під час роботі ОСОБА_1 було нараховане з листопада 2018 р. по грудень 2019 р. згідно с посадовим окладом та премій 62 595 (шістдесят дві тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять) грн; в ході камеральної перевірки було встановлено, що в базу персоніфікації ФОП ОСОБА_2 помилково були внесені відомості щодо нарахованої ОСОБА_1 заробітної плати, що не відповідає дійсності; внести відповідні відомості до бази персоніфікації можливо лише згідно з рішенням суду, оскільки державна податкова служба уточнюючий звіт за 2018 р. та за 2019 р. не прийме; для вирішення питання зміни сум нарахованої заробітної плати в базі персоніфікації ФОП ОСОБА_2 рекомендувала ОСОБА_1 звернутися до суду з відповідним позовом (а.с.2).

Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 кизи Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) містять, у тому числі, відомості про ОСОБА_2 , як страхувальника (Код ) застрахованої особи, згідно з якими заробіток ОСОБА_1 склав: у листопаді 2018 р. - 846,14 грн, у грудні 2018 р. 3723,00 грн, загальною сумою за 2018 р. - 4569,14 грн; у січні грудні 2019 р. 4173,00 грн у кожному місяці 2019 р., усього за 2019 р. 50 076,00 грн (а.с.5-8).

ФОП ОСОБА_2 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться зареєстрованою і не є припиненою (а.с.13-14).

Суд першої інстанції, залишаючи позов без задоволення виходив з того, що між сторонами відсутній спір щодо фактично нарахованого та сплаченого позивачу відповідачем заробітку у певний період часу. Відповідач не заперечує обставину припущення нею помилки. Про відсутність спору між сторонами свідчить відповідна заява відповідача про визнання нею позову, а також обставина сплати судового збору за подання ОСОБА_1 позову до суду. Обставин, які унеможливлюють звернення відповідача до відповідних органів з приводу внесення до відомостей Реєстру застрахованих осіб змін та уточнень, ані позовна заява, ані «відзив на позовну заяву» не містять.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції та не погоджується з доводами позивача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі вважає, що суд першої інстанції у повній мірі з`ясував всі обставини, які мають значення для справи, та виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв`язку із чим рішення в даній справі є законним і належним чином обґрунтованим.

Відповід но до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон) у 2011 році створений Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі Державний реєстр) організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

Згідно ст.20 Закону реєстр застрахованих осіб автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (абз.1-3 ч.1).

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано із якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства (абз.1ч.2).

Відомості про фізичних осіб підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абз.3 ч.2).

Порядок та строки подання відомостей, зазначених в абзацах першому шостому цієї частини, встановлюються Пенсійним фондом за погодженням із центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах праці, трудових відносин та зайнятості населення, соціального захисту населення (абз.7 ч.2).

На кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка, до якої,зокрема включаються такі відомості:

2) частина картки, що відображає загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування:

ідентифікаційний номер платника (крім осіб, які через релігійні або інші переконання відмовилися від ідентифікаційного номера);

рік, за який внесено відомості;

розмір єдиного внеску за відповідний місяць;

сума сплаченого єдиного внеску за відповідний місяць;

професійна назва роботи;

посада;

дані про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування;

сума виплат (доходу), з якої сплачено страхові внески за відповідний місяць;

сума призначеної пенсії;

кількість відпрацьованих застрахованою особою календарних днів (годин) за відповідний місяць;

інша інформація, необхідна для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

інформація про страхові випадки:

дата страхового випадку;

вид страхового випадку (ч.4).

Персоніфіковані відомості, включені до електронної облікової картки особи, зберігаються протягом усього життя особи, а після її смерті - протягом 75 років (абз.6).

Відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням (ч.7).

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначений Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженим Постановою правління України 18.06.2014 №10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 №8-1), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 р. за №785/25562.

Цим Положенням, зокрема врегульований порядок внесення змін та уточнень до Реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них.

Частиною 3 Розділу IV якого передбачено, що відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб та невиконання страхувальником у місячний строк припису щодо усунення цих порушень територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк вносять відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб (ч.5 Розділу IV).

Стаття 14 Закону покладає обов`язок, зокрема здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону (п.3 ч.1); забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру страхувальників Державного реєстру (п.4 ч.1); за вимогою платників, зазначених у пунктах 1,4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, проводити звірення сум нарахування та сплати ними єдиного внеску (п.7 ч.1) на податкові органи.

Тож, закон зобов`язує проводити звірення сум нарахування та сплати єдиного внеску платниками на податкові органи, обов`язок по внесенню змін та уточнень до відомостей до Реєстру застрахованих осіб - на органи Пенсійного фонду України, зокрема на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України.

Внесення до відомостей Реєстру застрахованих осіб змін та уточнень відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, передбачено у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника (ч.4 Розділу IV).

Так, судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що ФОП ОСОБА_2 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться зареєстрованою і не є припиненою, тобто продовжує підприємницьку діяльність (а.с.13-14).

Цивільні спори це спори, які виникають між учасниками цивільно-правових відносин і регулюються цивільним, трудовим, земельним, сімейним, цивільно-процесуальним та іншими галузями права.

Змістом цивільно-процесуального спору є спір, який виникає внаслідок відсутності згоди суб`єкта цивільного права щодо умов виконання тих чи інших прав або обов`язків, що випливають з закону чи договору.

Як встановлено судом першої інстанції, між сторонами відсутній спір щодо фактично нарахованого та сплаченого позивачу відповідачем заробітку у певний період часу. Відповідач не заперечує обставину припущення нею помилки. Про відсутність спору між сторонами свідчить відповідна заява відповідача про визнання нею позову, а також обставина сплати ФОП ОСОБА_2 судового збору за подання ОСОБА_1 к позову до суду.

Обставин, які унеможливлюють звернення відповідача до відповідних органів з приводу внесення до відомостей Реєстру застрахованих осіб змін та уточнень, ані позовна заява, ані «відзив на позовну заяву» не містять, а відтак висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, колегія суддів вважає вірним і повністю з ним погоджується, оскільки, як встановлено нормами Закону внесення до відомостей Реєстру застрахованих осіб змін та уточнень за рішенням суду, що набрало законної сили, передбачено у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника, тобто у даному випадку ФОП ОСОБА_2 , однак, як встановлено судом, ФОП ОСОБА_2 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться зареєстрованою і не є припиненою, тобто продовжує підприємницьку діяльність.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 грудня 2023 року позивачу було відстрочено судовий збір у розмірі 1610.40 грн. до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення.

Оскільки рішення суду першої інстанції залишено без змін, відстрочений позивачу судом апеляційної інстанції судовий збір у розмірі 1610.40 грн. підлягає стягненню з позивача на користь держави.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1610.40 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: