Справа № 585/1315/24
Номер провадження 2/585/498/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

18 березня 2024 року ОСОБА_1 , звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа ТОВ «Українська універсальна біржа» і просить: 1.Визнати її, ОСОБА_1 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 21.02.2002 року Українською універсальною біржею було зареєстровано Договір купівлі продажу, реєстраційний №НР-13, а саме купівлі-продажу квартири за АДРЕСА_2 . Склад нерухомого майна: квартира АДРЕСА_3 . Загальна площа 54,1 кв.м., житлова площа 28,3 кв.м., який укладено між ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та згідно рішення виконкому Роменської міської ради №5 від 24.01.2002 року, як законний представник від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 (Продавець) та нею, ОСОБА_1 (Покупець). Відповідно до пунктів 2.1 - 2.6 Договору купівлі-продажу від 21.02.2002 року, зареєстрованого Українською універсальною біржею, реєстраційний №НР-13, ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та згідно рішення виконкому Роменської міської ради №5 від 24.01.2002 року, як законний представник від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , діючи через брокера брокерської контори № НОМЕР_1 , надалі Продавець, з однієї сторони, та ОСОБА_1 , діючи через брокера брокерської контори № НОМЕР_2 , надалі Покупець, уклали цей Договір згідно біржових торгів на Українській універсальній біржі про наступне: Продавець продав, а Покупець купив нерухоме майно: квартиру за АДРЕСА_2 . Склад нерухомого майна: квартира АДРЕСА_3 . Загальна площа 54,1 кв.м., житлова площа 28,3 кв.м. Документ, що підтверджує право власності: Свідоцтва про право власності на житло, видане органом приватизації виконкому Роменської міської ради 13.07.99 року та зареєстроване в Роменському МЕТІ 23.07.99р., р. №767, в реєстровій книзі за №73. Сума договору 1500,0 грн.. Згідно пункту 6.5 Договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року цей Договір зареєстровано на УУБ, та на підставі ст.15 Закону України від 10.12.1991р. "Про товарну біржу" не підлягає нотаріальному посвідченню. Пунктом 6.6 Договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року передбачено, що цей Договір підлягає реєстрації у Роменському бюро технічної інвентаризації. В подальшому 27.02.2002 року набуте нею право власності на квартиру за АДРЕСА_2 зареєстроване Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №73, за реєстр. №767, про що міститься відповідний штамп на Договорі купівлі-продажу нерухомості. Згідно Довідки Комунального підприємства "Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації" № 1301 від 24.11.2023 року згідно з архівною інвентарною справою станом на 01.01.2013р. квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована в реєстровій книзі №73, реєстр. №767 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Українською універсальною біржею 21.02.2002р., реєстр. №НР-13. Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія СМ №041463 від 20.12.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №2255 та Витягів з Державного реєстру речових прав №363305825, №363306498 від 26.01.2024року їй на праві власності належать земельні ділянки загальною площею 0,0415 га, кадастрові номери: :02:026:0007, :02:026:0008, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На дату укладання договору купівлі-продажу, товарні біржі в Україні реєстрували подібні договори, посилаючись на ст. ст. 3, 15, 17 Закону України «Про товарні біржі». Відповідно до частини 2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно частини 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Однак, згідно повідомлення Відділу державної реєстрації Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області №15/09-03 від 07.03.2024 року ураховуючи, що наданий нею Договір купівлі-продажу нерухомості від 22.02.2002 року нотаріально не посвідчений, відсутні правові підстави для проведення на підставі нього реєстрації речових прав. Отже, законодавство на час виникнення спірних правовідносин не вимагало нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладення такого договору на товарній біржі.

Ухвалою суду від 30.03.2023 р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони не подали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про розгляд справи.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява в якій він клопотав розгляд справи провести без його присутності та писутності позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про день,час та місце розгляду справи.

Відповідач Андріяшівська сільська рада Роменського району Сумської області явку представника в судове засідання не забезпечила, надіслали заяву в якій зазначили, що просять провести розгляд справи без присутності їх представника та при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Третя особа ТОВ «Українська універсальна біржа» в судове засідання явку представника не забезпечили, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу реєстровий № Нр-13 зареєстрованого Українською універсальною біржею 21.02.2002 року між ОСОБА_2 , яка діє від свого та згідно рішення виконкому Роменської міської ради №5 від 24.01.2002 р., як законний представник, від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено даний договір, відповідно до якого продавець ОСОБА_2 продав а покупець ОСОБА_1 купила нерухоме майно, а саме: квартиру за АДРЕСА_2 (а.с.8).

З довідки № 1301 від 24.11.2023 року виданої КП «Роменське МБТІ» РМР, вбачається, що згідно з архівною інвентарною справою станом на 01.01.2013р. квартира АДРЕСА_2 , зареєстрована в реєстровій книзі № 73, реєстр. № 767 за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Українською універсальною біржею 21.02.2002 р., реєстр. № НР-13 (а.с. 9).

З державного акту на право власності на земельну ділянку, серії СМ № 041463 виданого 20.12.2004 року, вбачається, що ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_4 на підставі рішення двадцятої серсії ІV скликання Роменської міської ради від 04.11.2004 року є власником земельної ділянки площею 0.0415 га розташованої в АДРЕСА_4 , цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд (а.с.10).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав №363305825 від 26.01.2024 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер :02:026:0007, площею 0.0222 га (а.с.11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №363306498 від 26.01.2024 року ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка кадастровий номер :02:026:0008, площею 0.0193 га (а.с.12).

Як вбачається з технічного паспорту ФОП ОСОБА_6 27.10.2023 року було виготовленого технічний паспорт на квартиру у будинку квартирного типу розташовану за адресою АДРЕСА_4 . Даний технічний паспорт виготовлено на замовлення ОСОБА_1 (а.с.13-14).

З довідки №174 від 27.10.2023 року виданої ФОП ОСОБА_6 вбачається, що загальна площа двокімнатної квартири АДРЕСА_2 становить 54,1 м кв., житлова площа 26,2 м кв. Житлова площа квартири зменшилася на 2,1 м. кв. за рахунок оздоблення стін - дозвіл не потрібний згідно постанови КМ України від 07.06.2017р. № 406 (а.с.15).

07.03.2024 року відділом державної реєстрації Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області було направлено ОСОБА_1 лист, яким повідомлено що на її звернення щодо реєстрації речових прав на квартиру АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 21.02.2002 року, зареєстрованого Українською універсальною біржою за реєстраційним №НР-13 повідомляють що немає різниці, де фізичні або юридичні особи уклали угоду - на біржі чи поза нею. Тому необхідно дотримуватися законодавчо встановленої форми угод про відчуження нерухомого майна незалежно від місця, де ці угоди укладаються. Для договорів купівлі-продажу, міни жилого будинку (ст.227, 242 Цивільного кодексу (1540-06) у разі якщо хоча б однією із сторін є громадянин, установлено обов`язкову нотаріальну форму. Недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Ураховуючи, що наданий нею Договір купівлі-продажу нерухомості від 21.02.2002 року нотаріально не посвідчений, відсутні правові підстави для проведення на підставі нього реєстрації речових прав (а.с.16).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адерсою АДРЕСА_4 . відсутні (а.с.17).

Відповідно до звіту про оцінку майна складеного ФОП ОСОБА_7 оціночна вартість двохкімнатної житлової квартири розташованої в АДРЕСА_4 власником якої є ОСОБА_1 , станом на 25.11.2023 року становить 223000 грн. (а.с.18-19).

З указаного вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу визнання права власності на нерухоме майно, які регулюються нормами ЦК України, ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України передбачено право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Приписами ст. 224 ЦК УРСР було встановлено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обов`язковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 128 ЦК УРСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності до ст. 153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними умовами є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.328ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`являти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права є, зокрема, його визнання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 21.02.2002 року позивач придбала у ОСОБА_2 яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом укладення договору купівлі-продажу який був зареєстрований Українською універсальною біржею №НР-13, який зареєстрований Роменським міжміським бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 73, реєстр № 767 про що міститься відповідний штамп на договорі купівлі-продажу житлового будинку (а.с.8-9).

У п. 6.5 даного Договору зазначено, що на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договір не підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 15 Закону України « Про товарну біржу » № 1954-12 від 10.12.1991 (в редакції чинній на той час) передбачалось, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню.

При укладанні договору купівлі-продажу від 21.02.2002 сторони керувались ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», а тому вважали, що договір купівлі-продажу будинку укладено згідно вимог чинного на той час законодавства.

Але цей Закон вступив у протиріччя з діючою на час укладення договору купівлі-продажу нормою цивільного законодавства - ч. 1ст. 227 Цивільного Кодексу України(в редакції 1963 року), яка вимагала нотаріальної форми посвідчення договорів купівлі-продажу житлового будинку (стаття 47 ЦК України в редакції 1963 року).

Як свідчать матеріали справи, указаний договір купівлі-продажу нерухомості був підписаний сторонами правочину - продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 і зареєстрований на Українській універсальній біржі. Сторони договору при його укладенні на біржі досягли згоди по усім суттєвим умовам.

При цьому продавець нерухомого майна засвідчив своїм підписом, що відчужувана ним нерухомість на момент укладення угоди не продана, не подарована, не заставлена, в спорі та під забороною не перебуває (п. 6.1 Договору).

Відповідно до п. 2.5 цього Договору правовстановлюючим документом на нерухоме майно у продавця було Свідоцтво про право власності на житло, видане органом приватизації виконкому Роменської міської ради 13.07.99 р. та зареєстроване в Роменському МБТІ 23.07.99р., р.№767 у реєстровій книзі №73 (а.с.8).

Отже, вказаний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

При цьому, в укладеному договорі купівлі-продажу сторони повністю обумовили усі істотні умови у тексті біржового договору, всі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна ними виконані у повному обсязі. Також факт купівлі-продажу будинку і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено і ніким не оспорюється. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які відчужували належне їм на праві власності нерухоме майно на користь позивача, заперечень проти позову суду не надали.

Оскільки договір купівлі-продажу нерухомості укладений сторонами і посвідчений на Українській універсальній біржі за № НР-13 відповідав волі сторін, умови договору ними виконані в повному обсязі, договір зареєстрований в Роменському МБТІ, суд вважає, що позивачка на законних підставах набула право власності на придбане майно.

Через те, що ОСОБА_1 не має можливості розпоряджатися своєю нерухомістю на власний розсуд з причин, що не залежать від неї, суд вважає, що її право власності підлягає захисту відповідно до ст. 16 ЦК України, а тому позов про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати слід залишити за позивачем, оскільки вимоги про їх відшкодування вона не заявляє.

Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська універсальна біржа» про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга