Провадження 2-о/557/30/2024
Справа 557/657/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

22 квітня 2024 року с-ще Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Гощанського районого суду Рівненської області із вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , як дочкою та батьком.

На обґрунтування заяви ОСОБА_4 зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно. Однак, як зазначає заявниця, вона не може прийняти спадщину після смерті батька, оскільки відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між нею і ОСОБА_3 , так як на час її народження батьки перебували у фактичних шлюбних стосунках, без реєстрації шлюбу, а тому відомості про батька у свідоцтві про народження заявниці вказані зі слів матері « ОСОБА_5 ».

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Перевіривши вищезазначену заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Зазначене кореспондується з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де вказано, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) як заінтересовані особи.

Згідно з п. 3 вказаної вище постанови, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявниця посилається на те, що її батьком був померлий ОСОБА_3 , однак на час її народження батьки не перебували у зареєстрованому шлюбу, тому у її свідоцтві про народження відомості про батька зазначені зі слів матері як « ОСОБА_5 », у зв`язку з чим просить встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 .

Таким чином, у даній заяві фактично йдеться про встановлення факту батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , стосовно заявниці як рідної доньки, а не про певні невідповідності чи помилки, що були допущені органом реєстрації актів цивільного стану під час реєстрації народження заявниці, у зв`язку з чим вимоги заяви підлягають уточненню.

Окрім того, заявниця, вказуючи на те, про у її свідоцтві про народження відомості про батька зазначені зі слів матері, до матеріалів заяви не надає жодного документального підтвердження таким обставинам, що позбавляє суд встановити чи взагалі заявниця може звернутись до суду із заявою про встановлення факту батьківства за правилами окремого провадження.

Отже, заявниця має надати суду повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про своє народження, із якого б вбачалось, на якій підставі були внесені відомості про батька дитини.

Встановлення факту, що має юридичне значення, в окремому провадженні можливе за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто, від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 42 ЦПК України сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження.

При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Аналіз норм ЦПК дозволяє зробити висновок, що до заінтересованих осіб віднесені ті, які беруть участь у справі і мають у ній матеріально-правову або державну чи громадську заінтересованість.

Для них характерна юридична заінтересованість у справі. Поняття заінтересованих осіб в окремому провадженні обмежено за змістом. Заінтересованими будуть лише ті особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки.

У поданій до суду заяві заявницею зазначено, що встановлення факту родинних відносин шляхом фактичного встановлення батьківства померлого відносно неї, необхідне їй для оформлення спадкових прав.

Однак, останньою в заяві не вказано про наявність або відсутність інших спадкоємців щодо майна померлого Верте ОСОБА_6 .

Суд роз`яснює, що до заінтересованих осіб віднесено:

1) особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;

2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту.

Саме ці групи заінтересованих осіб притягуються до участі у справах окремого провадження.

Враховуючи зазначене, заявниці слід надати суду уточнену заяву про встановлення факту батьківства, в якій за необхідності визначити коло заінтересованих осіб, із обґрунтуванням залучення до справи зазначених заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки поданої заяви не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Звертається увага заявника і на те, що якісна підготовка справи до розгляду, спрямована в першу чергу на захист інтересів самих учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, та надати заявниці строк для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 10, 175, 185, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - залишити без руху та надати заявниці строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у визначений судом термін, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Оленич