Справа № 147/132/24
Провадження № 2-о/147/13/24
УХВАЛА

про залишення без руху

05 лютого 2024 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Мудрак А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ соціального захисту населення та охорони здоров`я Тростянецької селищної ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

01 лютого 2024 року представник заявника адвокат Басараб О.Д. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: здійснення ОСОБА_1 постійного догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2024 у справі №147/132/24 (провадження 2-о/147/13/24) визначено головуючого суддю Мудрак А.М.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з огляду на наступне.

Згідно з ч.4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Так, коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки. При цьому, заінтересованими особами є особи, що беруть участь у справі та мають юридичну заінтересованість.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернувся до Відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Тростянецької селищної ради з метою оформлення його, як особи, яка здійснює догляд за ОСОБА_2 та отримання компенсації. Проте рішенням від 15.01.2024 йому відмовлено у зв`язку з тим, що середньомісячний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Як зазначає заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, він, виходячи зі змісту заяви, має на меті отримати соціальні гарантії, що передбачені діючим законодавством України при догляді за особами.

Інших причин та правових наслідків встановлення даного факту заявником не зазначено, що унеможливлює суд встановити юрисдикцію даної заяви.

Суд звертає увагу, що з метою встановлення відповідного факту, визначаючи коло заінтересованих осіб, заявник повинен зазначити всіх осіб чиїх прав та обов`язків може стосуватись встановлення даного факту та в подальшому вплинути на його реалізацію.

Виходячи з вищевикладеного, заявнику необхідно подати заяву, обґрунтувавши мету встановлення даного факту, заінтересованість вказаної в заяві особи після встановлення юридичного факту, або ж, в залежності від мети встановлення факту, вказати іншу заінтересовану особу.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Такий висновок викладено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Усуваючи недоліки, заявникові необхідно взяти до уваги викладене та надати суду заяву в новій редакції, привівши її у відповідність до норм чинного законодавства.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і може підлягати обмеженням, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року, «Наталія Михайленко проти України» від 30 травня 2013 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач (заявник) при зверненні до суду із позовом (заявою) повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин подана заява підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 260, 294, 318 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ соціального захисту населення та охорони здоров`я Тростянецької селищної ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення указаних в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Мудрак